Справа № 534/2585/23
Провадження №1-кп/534/187/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Горішні Плавні кримінальне провадження №0000164 від 09.08.2022 року за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 Кримінального кодексу України:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольськ Полтавської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, не маючого неповнолітніх дітей на утриманні, знятого з місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.10.2011 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- 14.03.2014 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців;

- 06.04.2016 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 19.08.2016 Кременчуцьким районним судом Полтавської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- 02.11.2016 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.3 ст. 185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- 28.05.2021 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 19.05.2022 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.309, ч.1 ст.71, ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць;

10.07.2023 Комсомольським міським судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 3 місяці. Звільнений 02.11.2023 по відбуттю строку покарання,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 маючи прямий умисел на заволодіння чужими грошовими коштами шляхом обману, створив оголошення у соціальній мережі https://besplatka.ua щодо пропозиції надання в оренду житла за адресою: АДРЕСА_2 .

18.07.2022 потерпілий ОСОБА_5 побачив на сайті https://besplatka.ua оголошення про надання в оренду житла, розміщене ОСОБА_4 , та зв`язався з останнім, висловивши намір про оренду вказаного житла.

У процесі спілкування в додатку «Viber» ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману, діючи повторно, запевнив ОСОБА_5 , що йому необхідно перерахувати грошові кошти в сумі 2 000 грн в якості завдатку на банківську картку АТ «УкрСиббанк» № НОМЕР_1 , після чого оголошення буде видалено з сайту оголошень та житло забронюється за потерпілим ОСОБА_5 , тим самим ввів в оману потерпілого щодо своїх намірів. У подальшому ОСОБА_5 , будучи необізнаним щодо справжніх намірів ОСОБА_4 , 18.07.2022 об 11 год 31 хв перерахував 1 000 грн та 18.07.2022 об 11 год 41 хв. перерахував ще 1 000 грн на вказану банківську картку.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2 000 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та беззаперечно, погодився з усіма фактичними обставинами справи, перелік яких наведено в обвинувальному акті. Надав пояснення, які узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Не оспорював суми грошових коштів, якими заволодів. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Звернувся з клопотаннями про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим, думку прокурора, обвинуваченого, які бажають закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, котрі містяться в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідження вказаних доказів.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном (шахрайство), а саме грошовими коштами ОСОБА_5 у розмірі двох тисяч гривень, вчинене повторно. Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 з прямим умислом. Матеріальна шкода, завдана потерпілому, на момент ухвалення вироку не відшкодована.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Згідно довідки Горішньоплавнівської міської лікарні обвинувачений перебуває на обліку у лікаря-нарколога, у лікаря-психіатра на обліку не знаходиться.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, в тому числі за злочини проти власності, сімейний стан обвинуваченого, який є неодруженим, не має на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність офіційного працевлаштування, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, стан здоров`я обвинуваченого, його ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, зокрема, повного визнання обвинуваченим вини, засудження свого діяння та процесуальну поведінку обвинуваченого під час судового розгляду справи.

Суд наголошує, що призначення покарання у виді штрафу та виправних робіт є недоцільним з огляду на відсутність офіційного працевлаштування обвинуваченого. Крім того, призначення покарання у виді позбавлення волі є найсуворішим видом покарання за ч.2 ст.190 КК України і з урахуванням особи обвинуваченого, який хоча і має неодноразові судимості, проте щиро покаявся у вчиненому та визнав вину у скоєнні кримінальних правопорушень, не буде відповідати самій меті покарання.

Оскільки відповідно до положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч.2 ст.190 КК України у виді обмеження волі строком на два роки.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ст.75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Враховуючи наведені вище обставини, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, тому знаходить можливим звільнити його від призначеного покарання з випробуванням в порядку, визначеному ст.75,76 КК України.

Підстав для застосування положень статей 69 та 69-1 КК України суд не знаходить.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся.

З урахуванням процесуальної поведінки обвинуваченого, суд не вбачає підстав для застосування до нього запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді двох років обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_4 від цього покарання на підставі ст.75, 76 КК України, якщо він протягом дворічного строку випробування не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1