У Х В А Л А

30 жовтня 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні по кримінальному провадженню № 0003793 від 05.08.2023,

клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, громадянки України, із повною загальною середньою освітою, не працевлаштованої, одруженої, без місця реєстрації, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої: 01.06.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури в Київської області: ОСОБА_5 ,

слідчий: ОСОБА_3 ,

захисник адвокат: ОСОБА_6 ,

підозрювана: ОСОБА_4

У С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

Старший слідчий слідчого відділу Білоцерківського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , звернувся до слідчого судді даного місцевого суду з клопотанням про застосування підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з одночасним визначенням застави в рамках кримінального провадження № 0003793 від 05.08.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, враховуючи наявність обставин, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177, ст. 178, пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Так, клопотання вмотивоване тим, що відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 (далі по тексту Перелік), в тому числі і «метадону» (фенадону), включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаними вимог законодавства, у невстановлену досудовим розслідуванням дату, час та місці, ОСОБА_4 , незаконно придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) у ОСОБА_7 , який незаконно зберігала у невстановленому місці для подальшого спільного збуту ОСОБА_8 , за грошові кошти.

В подальшому, 02.10.2023 приблизно о 13 год. 30 хв. ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , переслідуючи мету збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (фенадон), в телефонному режимі домовилась з ОСОБА_8 , про збут останньому вищевказаного наркотичного засобу, шляхом залишення закладки поблизу будинку АДРЕСА_2 .

В той же день, тобто 02.10.2023 приблизно о 13 год. 50 хв. ОСОБА_8 , користуючись терміналом переказу грошових коштів перерахував ОСОБА_7 , грошові кошти у сумі 250 гривень на банківську картку останньої. Надалі, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу будинку №96 по вулиці Шолом-Алейхема в місті Біла Церква, Київської області, реалізуючи спільний злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно збули ОСОБА_8 , наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,196 г. шляхом залишення закладки.

Крім того, в порушення вищевказаними вимог законодавства, у невстановлену досудовим розслідуванням дату, час та місці, ОСОБА_4 , повторно, незаконно придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) у ОСОБА_7 , який повторно, незаконно зберігала у невстановленому місці для подальшого спільного збуту ОСОБА_9 , за грошові кошти.

В подальшому, 10.10.2023 приблизно о 13 год. 24 хв. ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , переслідуючи мету збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (фенадон), в телефонному режимі домовилась з ОСОБА_9 , про збут останній вищевказаного наркотичного засобу, шляхом залишення закладки поблизу будинку АДРЕСА_2 .

В той же день, тобто 10.10.2023 приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_9 , користуючись мобільним банкінгом, перерахувала ОСОБА_7 , грошові кошти у сумі 1500 гривень на банківську картку останньої. Надалі, ОСОБА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу зупинки громадського транспорту по вулиці Шевченка біля будинку №66 в місті Біла Церква, Київської області, реалізуючи спільний злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно, повторно збули ОСОБА_9 , наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,271 г., шляхом залишення закладки.

Крім того, в порушення вищевказаними вимог законодавства, у невстановлену досудовим розслідуванням дату, час та місці, ОСОБА_4 , повторно, незаконно придбала наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) ОСОБА_7 , який повторно, незаконно зберігала у невстановленому місці для подальшого спільного збуту за грошові кошти.

В подальшому, 11.10.2023 приблизно о 15 год. 25 хв., ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи поблизу продуктового магазину «Комета» що по вул. Шевченка, 93 в м. Біла Церква реалізуючи спільний злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, з метою збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно, повторно збули шляхом залишення закладки з наркотичного засобу, обіг якого обмежено метадону (фенадону) масою 0,207 г., яку ОСОБА_4 , залишила в стіні вищевказаного магазину в щілині під жерстяним кутком.

26.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні № 0003793 від 05.08.2023.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

-копією висновку експерта № СЕ-19/111-23/26515-НЗПРАП від 21.06.2023 відповідно до якого збута ОСОБА_10 , речовина містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,256 г;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомив, що він тривалий час вживає наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) та в останній час він купує вищевказаний наркотичний засіб у ОСОБА_7 , або ж у ОСОБА_4 , та крім цього свідок повідомив про процес продажу йому наркотичного засобу;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , яка повідомила що вона замовила наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) у ОСОБА_7 , та перерахувала грошові кошти останній на банківську картку після чого забрала закладку з вищевказаним наркотичним засобом;

-протоколами про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 26.09.2023; 03.10.2023; 09.10.2023; 10.10.2023; 13.10.2023;

-протоколом огляду місця події від 11.10.2023 в ході якого поблизу буд. №93 по вул. Шевченка в м. Біла Церква було вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон);

-висновком експерта № СЕ-19/111-23/55327-НЗПРАП від 18.10.2023 відповідно до якого знайдена речовина поблизу буд. №93 по вул. Шевченка в м. Біла Церква містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,207 г.;

-протоколом огляду та ксерокопії грошових купюр від 20.10.2023;

-протоколом отримання речей від 20.10.2023;

-протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 20.10.2023;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_12 який повідомив, що 20.03.2023 він зателефонував ОСОБА_7 та перерахував грошові кошти останній на банківську картку у сумі 3000 гривень, після чого забрав закладку з вищевказаним наркотичним засобом у визначеним ОСОБА_7 місці. В подальшому ОСОБА_12 видав працівникам поліції придбаний у ОСОБА_7 , наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон);

-висновком експерта №СЕ-19/111-23/57068-НЗПРАП від 26.10.2023 відповідно до якого у наданих на дослідження речовинах які видав ОСОБА_12 , міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 2,052 г.;

-копією висновку експерта № СЕ-19/111-23/52800-НЗПРАП від 24.10.2023 відповідно до якого збута ОСОБА_8 речовина містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,196 г.;

-копією висновку експерта № СЕ-19/111-23/55023-НЗПРАП від 18.10.2023 відповідно до якого збута ОСОБА_9 , речовина містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон (фенадон) масою 0,271 г.

Таким чином, слідчий та прокурор відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, вважають, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що і є обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою з метою запобігання останньої переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже з клопотання слідчого та прокурора вбачається, що ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду обґрунтовується тим, що остання підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих для ОСОБА_4 , наслідків спонукатиме її змінювати місце проживання та уникати суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того ОСОБА_4 утриманців немає, непрацевлаштована, тобто відсутні міцні соціальні зв`язки, а ті які є не стали перешкодою від вчинення кримінальних правопорушень.

Крім цього ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_4 , з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини встановлення істини по кримінальному провадженню, може впливати на свідків, яким відомі обставини вчинення вказаного кримінального правопорушення умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи змінити свідчення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, обґрунтовується тим, що оскільки на даний час в ході досудового розслідування не встановлено джерела надходження наркотичних засобів ОСОБА_4 , та повне коло осіб з якими остання досягла домовленостей на збут наркотичних засобів, що поставить під загрозу викриття усіх причетних осіб до вчинення даного кримінального правопорушення.

Ризик того, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштована, міцних соціальних зв`язків не має, підозрюється у вчиненні трьох умисних, корисливих злочинів, які мали місце під час перебування ОСОБА_4 на іспитовому строку за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.06.2023. Крім цього відносно останньої перебуває на розгляді в суді обвинувальний акт за ч. 2 ст. 309 КК України, остаточне рішення по якому судом не прийнято. Вищевказане свідчить про злочинну схильність та вперте небажання останньої ставати на шлях виправлення що дає підстави вважати, що перебуваючи не під вартою ОСОБА_4 буде продовжувати свою злочинну діяльність.

Зважаючи на те, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у світлі чого слідчий та прокурор просять застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Позиція сторін

У судовому засіданні прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити з підстав, вказаних у його мотивувальній частині, зокрема враховуючи наявність у даному провадженні обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною кримінальних правопорушень, наявності достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для їх запобігання, враховуючи особу підозрюваної та її соціальний статус, при цьому навів доводи викладені в клопотанні. Наполягав на обранні запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів, а також враховуючи, що злочини, у яких підозрюється ОСОБА_4 не є насильницькими, не призвели до загибелі людей, просив визначити заставу у вигляді 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладанням певних обов`язків на підозрювану.

Старший слідчий слідчого відділу Білоцерківського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора з підстав необґрунтованості заявлених ризиків, оскільки останні заявлені на припущеннях. Так, захисник зазначив, що ОСОБА_4 перебуває на обліку наркозалежних, добровільно з`являється до суду. Таким чином, захисник вважав, що до ОСОБА_4 може бути застосовано більш м`який запобіжний захід, а саме просив обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію захисника та просила застосувати відносно неї запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Мотиви, з яких виходила слідча суддя при постановленні ухвали, і положення закону, яким вона керувалася, у ракурсі установлених фактичних обставин

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є: … 9) запобіжні заходи (ч. 2 ст. 131 КПК України).

При цьому, відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

До клопотання слідчого, прокурора про застосування, зміну або скасування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

У цьому випадку, вимоги ч. ч. 1, 2 та 6 ст. 132 КПК України заявником (слідчим та прокурором) дотримано, а тому слідчий суддя вважає за можливе перейти до питання оцінки обставин вказаних стороною обвинувачення, як передумови, яка слугує для застосування такого типу заходу забезпечення кримінального провадження з урахуванням наступного.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п.1- п.3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризують особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 12 частини 1 вказаної статті.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний - обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним - обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як убачається з матеріалів клопотання, у цьому випадку, необхідність його застосування слідчий, прокурор обґрунтовують тим, що підозрювана об`єктивно підозрюється у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у зв`язку з чим остання, будучи обізнаною з мірою покарання за вчинене діяння, може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України за викладених у клопотанні обставин.

За вказаним фактом, відомості по матеріалах 05.08.2023 було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате розслідування провадження за № 0003793, у ході якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено з дотриманням вимог ч. 2 ст. 278 КПК України 26.10.2023 о 18 год. 35 хв.

Копія клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу підозрюваній вручено 26.10.2023 о 18 год. 53 хв., тобто з дотриманням вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваної встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Київ, громадянка України, із повною загальною середньою освітою, не працевлаштована, одружена, без місця реєстрації, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: 01.06.2023 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 190, ч.2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України, звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Слідчий суддя, аналізуючи питання наявності обставин, визначених ст. 132, пунктів 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177, пунктів 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, приходить до наступних висновків у цій справі.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, № 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваної, оскільки надані докази об`єктивно зв`язують її з останньою, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, у зв`язку з чим слідчий суддя вирішує клопотання з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Беручи до уваги зміст клопотання, прокурором доведено наявність ризику, який є підставою для застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна, непрацевлаштована, раніше судима, підозрюється у вчиненні злочинів під час іспитового строку, при цьому слідчим суддею враховано, що у Білоцерківському міськрайонному суді Київської області на розгляді перебуває обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 309 КК України, у зв`язку з чим у слідчого судді є підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії передбачені п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя зауважує, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України заявлені прокурором не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_4 не ігнорує виклики слідчого, прокурора, суд прибуває у встановлений час, одружена, фактів підтримки відносин підозрюваної ОСОБА_4 зі свідками по кримінальному провадженню не встановлено, у зв`язку з чим ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим суддею не враховані при вирішенні клопотання, через їх необґрунтованість слідчим та прокурором.

Щодо питання чи зможуть інші більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК, то слід указати, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК (частина 1 статті 184 КПК).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує матеріали, які характеризують особу підозрюваної, стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж окреслені прокурором по відношенню до підозрюваної не зможуть запобігти встановленому ризику за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрювана при застосуванні до неї більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на неї процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що вона має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене слідчий суддя у ракурсі установлених фактичних обставин уважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки та зможе запобігти ризику, який передбачений статтею 177 КПК України.

Поряд з цим, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі визначені пунктами 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України, уважає, що вони у своїй сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я; міцність соціальних зв`язків; репутація підозрюваної; майновий стан; наявність постійного місця проживання; відсутність утриманців; розмір отриманої неправомірної винагороди, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, а також ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, вказують на те, що обставини передбачені п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України є дійсними, в цей період, що, у світлі норм кримінального процесуального законодавства України свідчить про не можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику, передбаченому п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дані визначені пунктами 1-3 ч. 3 ст. 132 КПК України є дійсними так, як було встановлено наявність передумов регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 того ж Кодексу.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя, дослідивши надані сторонами докази у порядку ст. 94 КПК України, з огляду на встановлення факту наявності у провадженні обставин визначених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та вважає за можливим застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, адже саме такий запобіжний захід, на переконання слідчого судді, забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризику, передбаченому ст. 177 КПК України.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступень втручання у права і свободи підозрюваної слідчим суддею, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Відносно питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, то слідчий суддя у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосуванням більш м`якого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам.

Слідчий суддя також враховує те, що будь-які дані, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою, сторонами кримінального провадження не надавалися.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи тяжкість злочинів, їх суспільну небезпечність, слідчий суддя вважає необхідним визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень, а також відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неї такі обов`язки:

1)не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає підозрюваний без дозволу слідчого, прокурора, суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та(або) місця роботи.

Отже, слідчий суддя з урахуванням вищенаведених обставин визначає відносно ОСОБА_4 шістдесятиденний строк тримання під вартою з одночасним обранням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави з покладанням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 183-186, 193, 309, 376, 615 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0003793 від 05.08.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України задовольнити.

Застосувати запобіжний захід - тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваній у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, в межах строку досудового розслідування, тобто по 26.12.2023 включно та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Одночасно визначити ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 214720 гривень (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень), при внесенні якої ОСОБА_4 з під варти звільнити.

У разі внесення застави (на банківські реквізити: Отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області; Код отримувача (ЄДРПОУ):26268119; р/р UA0018661; Банк отримувача (ГУДКСУ):Державна казначейська служба України, м. Київ; Код банку (МФО ТУДКСУ): 820172), зобов`язати підозрювану ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, прокурора чи слідчого, в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.12.2023 та покласти наступні обов`язки:

1)не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає підозрювана без дозволу слідчого, прокурора, суду;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та(або) місця роботи;

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити в межах строку досудового розслідування, тобто по 26.12.2023 включно.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі.

Строк тримання під варю рахувати з часу фактичного затримання підозрюваної.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду негайно.

Копію ухвали направити старшому слідчому слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 та начальнику Державної установи «Київський СІЗО» Міністерство юстиції України - для виконання, а прокурору, захиснику та підозрюваній - для відома.

У разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Повний текст ухвали виготовлений і проголошений о 08:35 години 02.11.2023 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4 А.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддяОСОБА_13