справа №991/8857/23
провадження №1-кс/991/8931/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

«18» жовтня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга ОСОБА_3 .

Обставини, якими обґрунтована скарга.

Скарга ОСОБА_3 обґрунтована тим, що ним, як заявником, 23 вересня 2023 року було відправлено рекомендованим поштовим листом на адресу НАБУ заяву про вчинення кримінального правопорушення арбітражним керуючим ОСОБА_4 , яке, на його переконання, містить ознаки злочину, передбаченого ст. 364 КК України. Згідно відомостей з офіційного сайту Укрпошти відправлення прийняте НАБУ 26 вересня 2023 року. Однак, станом на 02 жовтня 2023 року в порушення вимог ст. 214 КПК України уповноваженими особами НАБУ відомості про кримінальне правопорушення, викладені ним у заяві, не внесенні до ЄРДР, а йому, як заявнику, не надано витягу з ЄРДР. Враховуючи зазначене, ОСОБА_3 просить слідчого суддю зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України до ЄРДР та невідкладно розпочати досудове розслідування; зобов`язати уповноважену службову особу НАБУ надати йому, як заявнику, витяг з ЄРДР.

Позиція сторін у судовому засіданні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити. Додатково зазначив, що відповідно до поданої ним заяви в НАБУ, діяння яке містить ознаки злочину, передбаченого ст. 364 КК України, вчиняється арбітражним керуючим ОСОБА_4 (є службовою особою, виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції зі спеціальними повноваженнями) в інтересах та за участі ОСОБА_5 , з залученням суддів одеської області згідно переліку справ про банкрутство, посадових осіб одеської міськради, зокрема ОСОБА_6 , з залученням керівників суб`єктів великого підприємництва, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків, з залученням інших юридичних та фізичних осіб на яких ОСОБА_5 має вплив, а відтак, на його переконання, наявна організована група осіб, які попередньо організувалися у стійке об`єднання для вчинення цього та іншого (інших) злочинів, об`єднаних єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи. Вважає, що вчинення цього кримінального правопорушення підслідне саме НАБУ і ними має розслідуватися. Одеська поліція, на його думку, буде здійснювати неефективне розслідування.

Представник особи, бездіяльність якої оскаржується, в судове засідання не з`явився, при цьому від детектива НАБУ ОСОБА_7 надійшли письмові пояснення, відповідно до змісту яких детектив просив розгляд справи проводити без участі представника НАБУ, посилаючись на службову зайнятість, та відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 . Просив врахувати, що у зверненні ОСОБА_3 від 21 вересня 2023 року, яке отримано НАБУ 26 вересня 2023 року йдеться про можливі протиправні дії ОСОБА_4 , як арбітражним керуючим контрольних процедур банкрутства в інтересах ОСОБА_5 . При цьому, відповідальність арбітражних керуючих передбачена Законом України «Про банкрутство». Тобто, не кожне порушення законодавства службовою особою, зокрема арбітражним керуючим, містить ознаки кримінального правопорушення. Оскільки зі змісту звернення ОСОБА_3 , не вбачається достатніх об`єктивних даних щодо наявності складу будь-якого кримінального правопорушення, підстави для внесення відомостей до ЄРДР на даний час відсутні.

Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали скарги з додатками та письмові пояснення детектива НАБУ, враховуючи невиконання органом досудового розслідування положень ст.214 КПК України, що в свою чергу свідчить про різне бачення/тлумачення учасниками процесуальних норм права, слідчий суддя вважає за доцільне надати оцінку таким взаємовідносинам як в процесуальному аспекті, так і в частині обґрунтованості поданої заяви до правоохоронного органу.

Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України (ст. 26 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Зі змісту ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальне правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Виходячи з аналізу кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Тобто, стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання його завдань, зазначених в ст. 2 КПК України, і покликана з одного боку забезпечити оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого - виключити незаконне і необґрунтоване залучення осіб в сферу впливу кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів. Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати її з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема задля досягнення власних інтересів. Запобіжниками цьому є, зокрема встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення. Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є існування об`єктивних даних, які дійсно свідчать про наявність ознак відповідного злочину. Якщо таких даних немає, то відповідні відомості не можуть вважатися такими, що мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається із повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 21 вересня 2023 року, ОСОБА_3 у ньому вказує, що на його переконання, ОСОБА_4 , будучи наділеним повноваженнями арбітражного керуючого (будучи службовою особою, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції зі спеціальними повноваженнями), здійснює контрольовані процедури банкрутства (умисно в інтересах ОСОБА_5 та підконтрольних йому юридичних осіб вчиняє дії або допускає бездіяльність з метою захоплення/збереження необхідного майна та/або ухилення від відповідальності) чим завдає шкоди в особливо великих розмірах як державі, так і приватним особам. Така діяльність має системний характер, і, як правило, реалізується стосовно об`єктів нерухомості в м. Одеса та м. Київ. Також ОСОБА_3 у своїй заяві зазначає, що ОСОБА_4 не є незалежною особою, оскільки залежить від інтересів ОСОБА_5 та захищає в першу чергу його інтереси та юридичних осіб з котрими він пов`язаний. Його діяльність не відповідає критерію незалежності арбітражного керуючого в процесі банкрутства, а на основі доказів та обставин, які встановлює арбітражний керуючий, суди, приймаючи рішення, легалізують незаконну діяльність останнього.

Втім, на думку слідчого судді, викладені у заяві ОСОБА_3 обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, у тому числі детективами НАБУ.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

За наведених обставин, слідчий суддя прийшов до висновку, що підстави для зобов`язання внести до ЄРДР відомості про можливе вчинення кримінальних правопорушень за заявою ОСОБА_3 від 21 вересня 2023 року, відсутні, а тому в задоволенні вимог за його скаргою слід відмовити.

Разом з цим, вважаю за необхідне додатково зазначити, що кожне висловлене заявником твердження повинно бути підтверджено будь-якими розумними поясненнями, які можливо перевірити та/або доданими матеріалами, зокрема в частині підслідності НАБУ та підсудності ВАКС.

Крім того, слідчий суддя вважає за доцільне зорієнтувати заявника, що зазначені ним можливі порушення арбітражного керуючого можуть бути підставою для застосування інших визначених законом (Кодексом України з процедур банкрутства) заходів впливу на арбітражного керуючого, зокрема заходів дисциплінарного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1