Справа № 303/2898/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/307/23, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 червня 2023 року, задоволено частково погоджене прокурором клопотання старшого слідчого СВ Мукачівського районного управління поліції ГУ НП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0000397, внесеному 27 березня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Великі Лучки Мукачівського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю за вказаною адресою до 17 липня 2023 року включно. з покладенням на підозрюваного таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду в залежності від стадії кримінального провадження.

З матеріалів за клопотанням убачається, що до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_7 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, яке, відповідно до ст. 12КК України, віднесено до тяжких злочинів, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років. В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що 24 березня 2023 року прокурором погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_7 , проте, вручити дане повідомлення не представилося можливим, оскільки ОСОБА_7 , за місцем фактичного проживання відсутній, уникає зустрічей, з моменту вчинення кримінального правопорушення, що підтверджено рапортом працівника Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області. Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено факт перетину державного кордону України підозрюваним ОСОБА_7 , а 27 березня 2023 року прокурором Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_8 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування внесеного 17 січня 2023 року до ЄРДР за №0000009 стосовно підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_7 у окреме провадження за №0000397 від 27 березня 2023 року. 03 квітня 2023 року слідчим винесено окрему постанову про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у розшук. У клопотанні орган досудового розслідування посилається на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме: перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. Перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_7 також може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні ; перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків цього кримінального правопорушення, оскільки останній знаючи, які склалися для нього обставини та до чого вони можуть призвести, з метою уникнення покарання може відшукати свідків даної події, чинити на них психологічний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показів, а також схиляти свідків, до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення, мотивуючи тим, що їхні покази зможуть призвести до притягнення його до кримінальної відповідальності, що в сукупності унеможливить повноту, всебічність та неупередженість при розслідуванні даного кримінального провадження. З урахуванням вищенаведених обставин слідчий вважає, що є всі підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ухвали слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. При розгляді клопотання слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кримінального правопорушення, що діяння, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, і яке, згідно з санкцією вказаної статті карається позбавленням волі на строк від семи до дев`яти років. Слідчий суддя встановив, що матеріали за клопотанням про обрання запобіжного заходу не містять достатніх даних, які б вказували на безумовну необхідність обрання запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою. Доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, переховуватися від органу досудового слідства, незаконно впливати на свідків, чим перешкоджатиме встановленню істини в справі, мають характер припущення, та не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 є раніше судимою особою, проте від суду та слідства не ухилявся, виїхав за межі України за кордон як особа, яка потребує тимчасового захисту від російської агресії в Україні. Наданими доказами встановлено, що на утриманні підозрюваного перебувають четверо дітей, підозрюваний має постійне місце проживання, що підтверджує факт міцних соціальних зв`язків.Враховуючи те, що прокурором та слідчим не доведено наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя дійшов висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням засобу електронного контролю строком до 17 липня 2023 року.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання залишив поза увагою наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме те, що існують всі підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впивати на свідків у кримінальному провадженні. Стверджує, що органом досудового розслідування слідчому судді надані достатні докази причетності ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому діяння, у разі доведеності вини підозрюваному загрожує покарання у виді позбавлення волі строком до дев`яти років. На думку апелянта, застосований слідчим суддею запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам. На підставі вищенаведеного, просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрати запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням максимального розміру застави 90 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторони обвинувачення та сторони захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб, береться до уваги те, що вказані сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; заяв про відкладення апеляційного розгляду та даних про поважність причин неявки не подавали; від прокурора та захисниці надійшли заяви про розгляд апеляційної скарги без їхньої участі.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Мукачівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, внесене 27.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000397, за ознаками передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кримінального правопорушення, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Мукачівської окружної прокуратури.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_7 , так і його захисниця адвокатка ОСОБА_10 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_7 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами (протоколами допитів свідків, огляду місця події, проведення негласних слідчих дій тощо), на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_7 про підозру від 24.03.2023. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання докази підтверджують причетність ОСОБА_7 до скоєння кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. Крім того, колегія суддів бере до уваги і те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Крім того, колегія суддів, проаналізувавши доводи клопотання та додані до нього матеріали, вважає, що слідчий суддя дійшов до обґрунтованого висновку про те, що доводи сторони обвинувачення про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, буде переховуватися від органу досудового слідства, незаконно впливати на свідків, чим перешкоджатиме встановленню істини в справі, мають характер припущення, і не ґрунтуються на матеріалах справи. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано врахував те, що підозрюваний ОСОБА_7 від суду та слідства не ухилявся, а виїхав за межі України за кордон як особа, яка потребує тимчасового захисту від російської агресії в Україні.

Разом із тим, колегія суддів вважає, що слідчий суддя належним чином врахував те, що підозрюваний має постійне місце проживання, на утриманні має чотирьох дітей, що підтверджує факт міцних соціальних зв`язків.

Тому, колегія суддів дійшла до переконання про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що слідчим та прокурором не доведено, що застосування щодо ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, буде недостатнім для забезпечення його належної процесуальної поведінки.

При цьому, колегія суддів вважає, що обґрунтована підозра ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та його тяжкість, не свідчать про те, що при застосуванні щодо нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю він не виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розгляді клопотання слідчий суддя, врахувавши вищенаведені обставини, вимоги кримінального процесуального закону та дані про особу підозрюваного, дійшов до належних висновків про часткове задоволення клопотання і про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 та запобігання передбаченим ст. 177 КПК України ризиків.

З урахуванням наведеного вище, доводи апеляційної скарги про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не дають підстав органу досудового розслідування звертатись до суду із клопотанням про застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_7 , оскільки такі не забезпечать виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, - апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують висновків слідчого судді про можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Як такі, що не знаходять свого підтвердження та спростовуються наведеним вище, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що підозрюваний ОСОБА_7 , з метою перешкоджання повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а тому домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти ризикам, наведеним у клопотанні.

На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги, які б свідчили про незаконність судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів також враховує і те, що під час розгляду апеляційної скарги не встановлено будь-яких порушень ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків із моменту застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Колегія суддів також вважає, що слідчим суддею обґрунтовано, з урахуванням вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, визначено строк дії постановленої ним ухвали, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду в залежності від стадії кримінального провадження.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті рішення колегія суддів також враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що будь-яких даних у підтвердження незаконності висновків слідчого судді стороною обвинувачення до апеляційної скарги не додано, а не з`явившись на її розгляд, прокурор позбавив себе можливості надати такі в ході апеляційного розгляду; що строк дії запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 відповідно до оскаржуваної ухвали закінчився 17.07.2023, а зі змісту заяви прокурора про розгляд апеляційної скарги без участі представника прокуратури вбачається, що досудове розслідування кримінального провадження завершено, й обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 направлено до суду для розгляду по суті.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 червня 2023 року, якою частково задоволено погоджене з прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000397, внесеному 27 березня 2023 року, до ЄРДР, та обрано щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_7 , запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт із застосуванням засобу електронного контролю за вказаною адресою до 17 липня 2023 року включно, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: