Єдиний унікальний номер 938/868/23
Судове провадження № 1-кс/938/333/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

14 грудня 2023 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000151 від 11.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

слідчий СВ Верховинського РВП ГУНП України в Івано-Франківській області, звернувся до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області із клопотанням, яке погоджене прокурором Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Особа, щодо якої розглядається клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , отримав вищевказане клопотання із доданими до нього матеріалами 13.12.2023, тобто в межах строків визначених ч.2 ст.184 КПК України, згідно з якою копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні органу досудового розслідування перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.10.2023 за №0000151, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України .

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , з метою особистого збагачення, шляхом одержання незаконних прибутків, діючи умисно, з метою збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, при невстановлених слідством обставинах, в невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

При цьому, ОСОБА_5 , діючи умисно, грубо порушуючи вимоги ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно, з метою подальшого збуту, зберігав при собі незаконно придбаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичного засобу, ОСОБА_5 , 20.06.2023 близько 15:00год на відкритій місцевості, неподалік ринку в селищі Верховина по вул. Грушевського, Верховинського району, Івано-Франківської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, незаконно, збув за грошову винагороду в сумі 1000,00грн. ОСОБА_7 , одну таблетку під назвою «SUBITEX», яка у відповідності до висновку експерта містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін в загальній кількості 0,0080 грама.

Окрім цього, не припиняючи своїх злочинних дій, спрямованих на особисте збагачення, шляхом одержання незаконних прибутків від реалізації наркотичних засобів, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з метою збуту наркотичного засобу, при невстановлених слідством обставинах, в невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

При цьому, ОСОБА_5 , діючи умисно, грубо порушуючи вимоги ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно, з метою подальшого збуту, зберігав при собі вказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

Продовжуючи свою злочинну діяльність та реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичних засобів, ОСОБА_5 , 18.07.2023 близько 10:00 год., перебуваючи на прилеглій території до належного йому гаражного приміщення, що розміщене в АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих спонукань, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, повторно, незаконно збув за грошову винагороду в сумі 1 000,00грн. ОСОБА_7 частину таблетки під назвою «SUBITEX», яка у відповідності до висновку експерта містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін в загальній кількості 0,0057 грама.

29.11.2023 на підставі наявності достатніх доказів у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України.

Слідчий вважає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України, повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, найбільш вагомими, з яких є: протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 12.06.2023; протокол особистого огляду покупця від 16.06.2023; протокол добровільної видачі від 16.06.2023; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 16.06.2023; протокол особистого огляду покупця від 20.06.2023; протокол добровільної видачі від 20.06.2023; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 20.06.2023; висновок судово-хімічної експертизи від 26.06.2023; протокол особистого огляду покупця від 22.06.2023; протокол добровільної видачі від 22.06.2023; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 22.06.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 22.06.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 22.06.2023; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 17.07.2023; протокол особистого огляду покупця від 18.07.2023; протокол добровільної видачі від 18.07.2023; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 18.07.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 18.07.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 18.07.2023; висновок судово-хімічної експертизи від 26.09.2023; речові докази, залучені до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п.1: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства беззаперечних доказів його вини та перебуваючи в статусі підозрюваного, усвідомлюючи можливості призначення покарання, пов`язаного з позбавленням волі, за вчинення ним тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

-п.5: вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України.

Вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Враховуючи вищенаведене, тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам, просить клопотання задовольнити та застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 діб.

В судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали подане клопотання, просять таке задовольнити з підстав викладених у клопотанні та на підставі долучених до нього матеріалів. Прокурор звернув увагу на те, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених передбачених ч. 1 ст. 307 та ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними на досудовому розслідуванні доказами. Також прокурор зазначив, що хоча до цього часу, ОСОБА_5 і не вживав заходів щодо переховування від органів досудового розслідування, та з`являвся на виклик слідчого, однак після оголошення підозри, розумуючи реальні наслідки вчиненого та тяжкість покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення відповідальності. Також ОСОБА_11 може продовжити вчиняти подібні кримінальні правопорушення, оскільки підозрюється у вчиненні двох тяжких злочинів, вчинених у короткі проміжки часу. Вважає, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не зможе запобігти визначеним ризикам, про що свідчать дані про особу підозрюваного, розуміння неминучого покарання за злочин, у вчиненні якого він підозрюється.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, зазначив, що йому зрозуміло у чому його підозрюють, та він не заперечує підозру, просить суд застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту. Вказав, що жодних намірів переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, немає, прийде на першу вимогу слідчого, як робив і до цього. Зазначив, що він одружений, спільно з дружиною виховує сина, який навчається на ІІІ курсі університету, на даний час він офіційно працевлаштований, а саме у ФОП « ОСОБА_12 » на посаді комірника. Дружина працює в центрі зайнятості. Також вказав, що хворіє та часто відвідує лікарів. Станом на сьогодні він знаходиться на стаціонарному лікуванні у КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня» Верховинської селищної ради. Застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, негативно вплине на стан його здоров`я, оскільки зробить неможливим проходження обстежень, які він робить систематично.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні наявність зазначених у клопотанні ризиків заперечив та зазначив, що такі не відповідають дійсності. Зокрема, ОСОБА_5 ще у серпні надав пояснення згідно вказаної події, та з того часу не вчинив жодних дій спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування. Сприяв розкриттю злочинів. В письмових поясненнях ОСОБА_5 від 26.07.2023 чітко вказано, що він має постійне місце проживання, працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання. Зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто важким, та негативно вплине на стан здоров`я підозрюваного, який має хронічні захворювання та систематично проходить обстеження. Просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з тримання під вартою, а саме у вигляді нічного домашнього арешту.

Заслухавши думку слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000151 від 11.10.2023 (виділення матеріалів досудового розслідування), слідчим слідчого відділення Верховинського РВП ГУ НП України в Івано-Франківській, внесено відомості до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України. Зокрема про те, що ОСОБА_5 , 20.06.2023 року близько 15:00 год на відкритій місцевості неподалік ринку в смт.Верховина, по вул.Грушевського, Верховинського району, Івано-Франківської області, діючи умисно, з корисливих спонукань, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, незаконно, збув за грошову винагороду в сумі 1000,00 грн. ОСОБА_7 , одну таблетку під назвою «SUBITEX», яка у відповідності до висновку експерта містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін в загальній кількості 0,0080 грама.

Окрім цього, ОСОБА_5 , 18.07.2023 року близько 10:00 год., перебуваючи на прилеглій території до належного йому гаражного приміщення, що розміщене всмт.Верховина, по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з корисливих спонукань, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи так діяти, повторно, незаконно збув за грошову винагороду в сумі 1000,00 грн. ОСОБА_7 частину таблетки під назвою «SUBITEX», яка у відповідності до висновку експерта містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено бупренорфін в загальній кількості 0,0057 грама.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Город, Косівського району, Івано-Франківської області, зареєстрований в АДРЕСА_2 , фактично проживає в АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, одружений, працевлаштований, з незакінченою вищою освітою, депутатом не обирався, раніше не судимий.

29.11.2023 на підставі наявності достатніх доказів у кримінальному провадженні, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 та ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 вищевказаної норми, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В силу вимог ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема не забезпечить виконання підозрюваним (обвинуваченим) своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

При вирішенні поданого клопотання прокурора суд також враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, ст.5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 "Про взяття під варту до суду" вказує, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Надаючи оцінку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, слід зазначити про наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст.5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

Крім цього, у п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст.5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушеннь, слідчий та прокурор підтверджують зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 12.06.2023; протокол особистого огляду покупця від 16.06.2023; протоколом добровільної видачі від 16.06.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 16.06.2023; протоколом особистого огляду покупця від 20.06.2023; протоколом добровільної видачі від 20.06.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 20.06.2023; висновком судово-хімічної експертизи від 26.06.2023; протоколом особистого огляду покупця від 22.06.2023; протоколом добровільної видачі від 22.06.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 22.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 22.06.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 22.06.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 17.07.2023; протоколом особистого огляду покупця від 18.07.2023; протоколом добровільної видачі від 18.07.2023; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 18.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.07.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.07.2023; висновком судово-хімічної експертизи від 26.09.2023; речовими доказами.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Також матеріалами клопотання підтверджується наявність ризиків, зазначених у статті 177

КПК України.

Зокрема, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, та санкцією яких передбачено максимально суворе покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна. Відтак, зважаючи на встановлені органом досудового розслідування докази, перебуваючи в статусі підозрюваного, усвідомлюючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, слідчий суддя вважає, що обставини кримінального провадження свідчать про те, що ОСОБА_5 може вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.307 та ч. 2 ст. 307 КК України, впродовж незначного відрізку часу.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Тобто ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

Водночас Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому. При чому ризик кримінального провадження як критерій застосування запобіжного заходу має прогностичний характер, спрямований на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.

Разом з тим, суд вважає, що прокурором не доведено неможливість застосування до підозрюваного, для запобігання встановленим ризикам, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема домашнього арешту, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України, щодо даних про його особу, в їх сукупності.

Відповідно до п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення із під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Крім того, згідно ст.5 Європейської конвенції з прав людини, яка у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи. Крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом.

У справі «Смирнов проти Росії» Європейський суд з прав людини наголосив, що особа, обвинувачена в скоєнні злочину, завжди повинна знаходитися на свободі, до закінчення розгляду справи, якщо Держава не зможе довести, що маються «умисні і достатні» причини взяти її під варту, і зокрема, коли є підстави вважати, що особа ухилятиметься від слідства та суду, перешкоджатиме встановленню істини у справі, або продовжить злочину діяльність.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного постійного місця проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області №2544 від 04.12.2023; відсутність судимостей; позитивну характеристику за місцем проживання; наявність постійного місця праці, а саме на посаді комірника у ФОП ОСОБА_13 (код НОМЕР_1 ), що підтверджується довідкою №1 від 06.12.2023, виданою ФОМ ОСОБА_13 , позитивну характеристику за місцем роботи; також не наведення прокурором переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також суд приймає до уваги той факт, що підозрюваний хворіє, що підтверджується довідкою, виданою КНП «Верховинська багатопрофільна лікарня» Верховинської селищної ради Верховинського району Івано-Франківської області №536/01-15 від 13.12.2023та випискою-епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №4460(22), згідно якої ОСОБА_5 рекомендовано спостереження неврологом поліклініки та сімейним лікарем та застосування запобіжного заходу пов`язаного з триманням під вартою, може негативно позначитися на стані здоров`я підозрюваного.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту для запобігання встановленому ризику, оскільки він має визначене місце проживання за місцем розслідування кримінального провадження, заявив про готовність активно сприяти досудовому розслідуванню та він перебуватиме під постійним контролем органу Національної поліції, порядок здійснення якого, визначений ст. 181 КПК України, а в разі порушення ним умов відбування цього запобіжного заходу прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, мають право звернутися до слідчого судді чи суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

Також запобіганню встановленим ризикам слугуватиме покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із селище Верховина, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

З аналізу ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом визначається в межах строку досудового розслідування, але не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 181, 194, 195, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання слідчого Слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 в частині застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, та заборонити йому щоденно цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора, або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із селище Верховина, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну;

-носити електронний засіб контролю.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених обов`язків - до 29.01.2024.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити підозрюваному, що згідно з ст.195 КПК України, застосування електронних засобів контролю полягає у закріпленні на тілі підозрюваного, обвинуваченого пристрою, який дає змогу відслідковувати та фіксувати його місцезнаходження. Такий пристрій має бути захищений від самостійного знімання, пошкодження або іншого втручання в його роботу з метою ухилення від контролю та сигналізувати про спроби особи здійснити такі дії. Відмова від носіння засобу електронного контролю, умисне зняття, пошкодження або інше втручання в його роботу з метою ухилення від контролю, а рівно намагання вчинити зазначені дії є невиконанням обов`язків, покладених судом на підозрюваного, обвинуваченого при обранні запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі або у вигляді домашнього арешту.

Зобов`язати слідчих слідчого відділення Верховинського районного відділу поліції ГУ НП в Івано-Франківській області, які здійснюють досудове розслідування кримінального провадження №0000151 від 11.10.2023, забезпечити виконання ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту органом Національної поліції за місцем проживання підозрюваної особи.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним з моменту вручення копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_14