ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/11896/23

Номер провадження 1-кп/495/735/2023

06 листопада 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0000009 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Павлодар, Казахстан, громадянку України, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачена ОСОБА_3 скоїла кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким створено Організацію Об`єднаних Націй (далі ООН).

До складу ООН входять Україна, Російська Федерація та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, всі Члени вказаної організації утримуються в їхніх міжнародних відносинах від загрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним з Цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН від 9 грудня 1981 року № 36/103 про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, про огородження їх незалежності і суверенітету; від 24 жовтня 1970 року № 2625 (XXV), що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами у відповідності до Статуту ООН; від 16 грудня 1970 року № 2734 (ХХV), що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербування найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Так, згідно зі статтею 1 резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (ХХІХ), що містить визначення агресії, агресією є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності або політичної незалежності іншої держави, або будь-яким іншим способом, несумісним зі Статутом ООН, як це установлено в даному визначенні.

Відповідно до статті 3 вказаної резолюції, будь-яка з наступних дій, незалежно від оголошення війни, з врахуванням і у відповідності до положень статті 2, буде кваліфікуватися як акт агресії:

а) вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини;

b) бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

c) блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

d) напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські і повітряні флоти іншої держави;

e) застосування збройних сил однієї держави, які знаходяться на території іншої держави за узгодженням з державою, яка приймає, на порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після закінчення дії угоди;

f) дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалась цією іншою державою для здійснення акта агресії проти третьої держави;

g) засилання державою або від імені держави озброєних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це рівносильно переліченим вище актам, або її значна участь в них.

Згідно зі статтею вказаної резолюції, ніякі міркування будь-якого характеру, чи-то політичного, економічного, військового або іншого характеру, не можуть служити виправданням агресії. Агресивна війна є злочином проти міжнародного миру. Агресія тягне за собою міжнародну відповідальність. Ніяке територіальне придбання або особлива вигода, одержані в результаті агресії, не є і не можуть бути визнані законними.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також в Заключному Акті наради з безпеки і співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є Російська Федерація.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і Російська Федерація.

В розумінні положень ст. 2 Женевських конвенцій від 12.08.1949, ратифікованих Указом Президії Верховної Ради Української Радянської Соціалістичної Республіки від 03.07.1954, між Російською Федерацією та Україною з 20.02.2014 триває збройний конфлікт міжнародного характеру.

24.02.2022 року о 05:00 год., за наказом президента російської федерації володимира путіна, збройні сили російської федерації незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Громадянка України ОСОБА_3 , діючи умисно, маючи умисел на публічне заперечення здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, будучи обізнаною щодо розпочатої 24.02.2022 відкритої збройної агресії російської федерації проти України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом матеріалів, які вона розповсюджує у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді публічного заперечення здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи власний комп`ютер, під`єднаний до мережі Інтернет каналами зв`язку, з використанням встановленого у комп`ютері Інтернет-браузера «Google Сhrome»» і встановленого на комп`ютері додатку VPN, яке дозволяє здійснити вхід та перегляд інформації, що міститься на заблокованих Інтернет сайтах, у тому числі доступ до яких заблоковано Інтернет провайдерами на підставі указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 28 квітня 2017 року «Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» №133/2017 від 15.05.2017, авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» як користувач « ОСОБА_4 )», у період з 13 квітня 2022 року по 11 січня 2023 року (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) розмістила на так званій «Ленте» (публічній дошці оголошень, вільно доступній необмеженому колу користувачів) створеної нею сторінці (аккаунті) ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) (ID профіля НОМЕР_1 ) у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», наступні публікації, попередньо розміщені іншими користувачами:

13 квітня 2022 року із зображенням, на якому відтворено людину, яка схожа на діючого президента України з написом: «Гореть тебе в аду! Падла! Убийца детей Донбасса!!!».

ІНФОРМАЦІЯ_2 із зображенням військового з написом поклон тебе, солдат России та зображення російського прапору та надписом до зображення: «Ты, наш Российский Солдат, такой талантливый, такой умный, стратег, ты наша Гордость, ты наша Опора. Сейчас у вас тяжёлая работа, сражаемся со всеми фашистами недружественных стран.»

13.05.2022 із зображенням військового з написом СВЕТЛАЯ ПАМЯТЬ ДЕСАНТНИКУ 20 апреля НОМЕР_2 в ходе спецоперации на Украине погиб заместитель командира…

ІНФОРМАЦІЯ_3 із зображенням військового ДНР у парадній формі з написом « ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ! Сестры Ополчения Донбасса. Сегодня у полковника ДНР Эдуарда ОСОБА_8 День рождения. Уважаемый ОСОБА_7 , сердечно поздравляем Вас!!! Желаем здоровья, скорейшей Победы и Мира всему Донбассу!.

Зазначені публікації були доступні для загального ознайомлення всіх користувачів соціальної Інтернет-мережі «Одноклассники», які відвідували сторінку користувача ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 )(ID профіля НОМЕР_1 ) у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», та автоматично надійшли як сповіщення всім користувачам соціальної мережі «Одноклассники», які були додані до розділу «Друзі» вказаного аккаунта.

У вищезазначених публікаціях, поширених ОСОБА_3 на належній їй сторінці (аккаунті) ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) (ID профіля НОМЕР_1 ) у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», наявні висловлювання, спрямовані на публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України.

Стаття 381 КПК України передбачає, що після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд.

Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Стаття 382 КПК України передбачає, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок.

Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

З урахуванням викладеного, та того, що обвинувачена ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта в спрощеному порядку, суд вважає необхідним провести судовий розгляд обвинувального акта за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч.1 ст.111-1 КК України за відсутності учасників судового провадження.

Судом досліджені додані до обвинувального акта докази, встановлені органом досудового розслідування, а саме:

- витяги з ЄРДР № 0000009 від 12.01.2023 року за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України;

- рапортом від 11.01.2023 року;

- заявою обвинуваченої ОСОБА_3 від 12.01.2023 року;

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 16.01.2023 року та фото таблицею до нього;

- висновком експерта № СЕ-19/116-23/878-КТ від 14.02.2023 року;

- висновком експерта № 23-404;

- висновком експерта № 23-405;

- висновком експерта № 23-735;

- висновком експерта № 23-724;

- рапортом від 25.01.2023 року;

- протоколом огляду від 25.01.2023 року;

- поясненнями ОСОБА_3 від 11.01.2023 року;

- повідомлення про підозру ОСОБА_3 від 31.10.2023 року у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України;

- протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_3 щодо обставин вчинення ним кримінального проступку від 31.10.2023 року.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченої ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та кваліфікує його:

за ч.1 ст. 111-1 КК України колабораційна діяльность, у публічному запереченні громадянином України здійснення збройної агресії проти України, встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченої ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити їй покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого нею кримінального правопорушення, задовільну характеристику по місцю мешкання, її вік, стан здоров`я, що вона раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, вчинила кримінальний проступок, її каяття у скоєному.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, її ставлення до вчиненого, а саме те, що вона щиро розкаялась у скоєному та не оспорює обставини, встановлені органом дізнання, те,що вона має постійне місце проживання на території м. Білгород-Дністровський Одеської області, суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, виконавчих органах та органах місцевого самоврядування.

Суд приходить до переконання, що саме таке покарання відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_3 та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Стягнути с обвинуваченої ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової комп`ютерно-технічноїекспертизи у розмірі 3020,48 грн.

Стягнути с обвинуваченої ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової лінгвістичної (сомантико-текстуальної) експертизиу розмірі 13 143,90 грн.

Стягнути с обвинуваченої ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової психологічної експертизи у розмірі 8 364,30 грн.

Стягнути с обвинуваченої ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової психологічної експертизи у розмірі 9559,20 грн.

Стягнути с обвинуваченої ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової психологічної експертизи у розмірі 7169,40 грн.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 5 3 GB RAM 32 GB ROM рожевого кольору, який упаковано до спец.пакету № FPS 5009284 із зазначенням вмісту, який вилучений 11.01.2023 року у ОСОБА_3 , який було передано до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області повернути обвинуваченій ОСОБА_3 .

Скасувати арешт з мобільного телефону марки Xiaomi Redmi 5 3 GB RAM 32 GB ROM рожевого кольору, який упаковано до спец.пакету № FPS 5009284 із зазначенням вмісту, який вилучений 11.01.2023 року у ОСОБА_3 , який був накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської областівід 13.01.2023 року.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутній.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, та на підставі санкції вказаної статі призначити їй покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, виконавчих органах та органах місцевого самоврядування на строк 10 років.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 не обирався.

Стягнути с засудженої ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової комп`ютерно-технічноїекспертизи у розмірі 3020,48 грн.

Стягнути с засудженої ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової лінгвістичної (сомантико-текстуальної) експертизиу розмірі 13 143,90 грн.

Стягнути с засудженої ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової психологічної експертизи у розмірі 8 364,30 грн.

Стягнути с засудженої ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової психологічної експертизи у розмірі 9559,20 грн.

Стягнути с засудженої ОСОБА_3 на корить держави витрати за проведення судової психологічної експертизи у розмірі 7169,40 грн.

Речовий доказ: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi 5 3 GB RAM 32 GB ROM рожевого кольору, який упаковано до спец.пакету № FPS 5009284 із зазначенням вмісту, який вилучений 11.01.2023 року у ОСОБА_3 , який було передано до камери зберігання речових доказів Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області повернути засудженій ОСОБА_3 .

Скасувати арешт з мобільного телефону марки Xiaomi Redmi 5 3 GB RAM 32 GB ROM рожевого кольору, який упаковано до спец.пакету № FPS 5009284 із зазначенням вмісту, який вилучений 11.01.2023 року у ОСОБА_3 , який був накладений ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської областівід 13.01.2023 року.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Відповідно до ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1