Справа№534/1137/20
Провадження №1-кп/534/13/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурорів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

потерпілого ОСОБА_9 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_10 ,

захисника адвоката ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000423 від 19.12.2019 за обвинуваченням

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Комсомольська (нині - Горішні Плавні) Полтавської області, громадянина України, українця, працює на посаді начальника постачання на ПАТ «Рижівський гранітний кар`єр», одруженого, маює на утриманні двох малолітніх дітей, військовозобов`язаний, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

у с т а н о в и в:

14.08.2020 До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000423 від 19.12.2019 за обвинуваченням ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_12 таке.

19.12.2019, приблизно о 10 год. 00 хв., у світлий час доби, в ясну погоду без опадів, по сухому асфальтобетонному покриттю автодороги «Дмитрівка - Горішні Плавні», яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони с. Дмитрівка у напрямку м. Горішні Плавні, на території Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області, керуючи автомобілем марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухалась водій ОСОБА_13 .

У цей саме час, у попутному із нею напрямку, позаду, у сторону м. Горішні Плавні, керуючи автомобілем марки «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався водій ОСОБА_12 . У даному автомобілі на передньому пасажирському сидінні перебував ОСОБА_9 , а на задньому пасажирському сидінні - ОСОБА_14 .

Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, наближаючись до нерегульованого перехрестя автодороги «Дмитрівка -Горішні Плавні» з автодорогою в напрямку с. Пришиб Кременчуцького району Полтавської області, водій ОСОБА_12 не переконався в безпеці виконуваного маневру та розпочав здійснення маневру обгону автомобілів, які рухалися попереду у попутному напрямку, а саме: частково змінивши свій напрямок руху і перетнувши вузьку суцільну осьову смугу руху, - виїхав на зустрічну смугу руху, чим порушив вимоги п.п. 10.1, 14.2. б), 14.6 а), згідно яких: п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 14.2. Перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що: б) водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч; п. 14.6. Обгін заборонено: а) на перехресті.

Таким чином, порушуючи Правила дорожнього руху, рухаючись по зустрічній смузі руху в межах перехрестя, водій ОСОБА_12 створив аварійну ситуацію, та допустив подальше зіткнення заднє-правою боковою частиною автомобіля «Opel Astra» з передньо-боковою частиною автомобіля «Daewoo Lanos» під керуванням водія ОСОБА_13 , яка в цей час розпочала виконання маневру повороту ліворуч у напрямку с. Пришиб Кременчуцького району Полтавської області. Після зіткнення автомобіль марки «Opel Astra» з 'їхав у правий від дороги кювет.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, згідно висновку судовомедичного експерта № 1000 від 01.02.2020, пасажир автомобіля «Opel Astra» ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравми; множинних травм грудної клітки: переломів ребер справа: 1-2-3-4-5-го, 9-10-11-го по лопатковій лінії; 2-3-4-5-6-го по передньопідпахвовій лінії; 1-2-3-го по біля-хребцевій лінії; 9-10-го ребра по середньо-ключичній лінії; переломів ребер зліва: 2-3-4-5-6-7-го по середньо-ключичній лінії; 1-2-3-4-5-6-го по біля-хребцевій лінії; 5-го ребра по середньо-підпахвовій лінії; перелом 8-го ребра по середньо-підпахвовій лінії; 7-8-9-10-го по лопатковій лінії; 10-11-го по задньо-підпахвовій лінії, всі вказані переломи з крововиливами в оточуючі м`які тканини; поперечного перелому груднини в ділянці 1-го міжребір`я; перелому 5-го шийного хребця, з крововиливом в оточуючі м`які тканини; кровопідпливних м`яких тканин шиї та грудної клітини в проекції переломів ребер; в правій плевральній порожнині 950,0 мл, в лівій плевральній порожнині 1200,0 мл, темної рідкої крові; масивних крововиливів по задніх поверхнях в ділянці коренів обох легень; чисельних розривів легеневої тканини в ділянці нижніх долей правої та лівої легені; кровопідпливних м`яких покровів голови з боку їх внутрішніх поверхонь в лобно-скроневій ділянці зліва; скалкового перелому лівої вилицевої кістки, з крововиливом темно-червоного кольору в оточуючі м`які тканини: в черевній порожнині 20,0 мл, темної, рідкої крові; перелому лівого рогу під`язикової кістки з крововиливом в оточуючі м`які тканини; розриву трахеї в верхньому відділі; крововиливу по передній поверхні навколосерцевої сорочки на фоні якого щілиноподібний розрив, в її порожнині близько 100,0 мл, темної, рідкої крові; щілиноподібного розриву стінки лівого шлуночка по передній поверхні серця; крововиливу в ділянці грудного відділу аорти; крововиливів на поверхні серця; крововиливу в навколониркову жирову клітковину лівої нирки; неповного поперечного перелому хребта між 3-м та 4-м грудними хребцями з крововиливом в оточуючі м`які тканини; крововиливів під оболонку та в речовину головного мозку; перелому лівої стегнової кістки в верхній третині з крововиливом в оточуючі м`які тканини, які ускладнилися гострою внутрішньою крововтратою; рваних ран на лобі зліва, з переходом на верхню повіку лівого ока і нижній губі справа; саден на задній поверхні лівого стегна; синця на нижній повіці лівого ока, - які утворилися незадовго до моменту настання смерті, від ударної дії тупих, твердих предметів, якими цілком можливо могли бути виступаючі частини салону автомобіля, під час дорожньо-транспортної пригоди, і за ступенем тяжкості, відносно до живої людини, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого. Між отриманими тілесними ушкодженнями, які спричинили смерть ОСОБА_14 , та настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Причиною смерті ОСОБА_14 явилися множинні травми грудної клітини з переломами ребер справа та зліва, розривами тканини правої та лівої легені, навколосерцевої сорочки та серця, які ускладнилися гострою внутрішньою крововтратою.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № 483 від 23.07.2020, у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_15 мав технічну можливість запобігти дорожньотранспортній пригоді шляхом виконання вимог п.п.1 О. І., 14.2. б), 14.6. а) Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Ореl Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_15 вбачаються невідповідності з вимогами п.п.10.1., 14.2. б), 14.6. а) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

ОСОБА_12 обвинувачується в тому, що своїми діями, які виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_14 , - вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Дослідивши докази, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, враховуючи, що кожен доказ не має наперед встановленої сили, суд дійшов наступних висновків.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_12 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав. За змістом показань, наданих суду у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_12 пояснив, що 19.12.2019 року він по проханню свого товариша ОСОБА_9 направлявся до лікарні у своєму автомобілі з останнім та йо батьком ОСОБА_14 у м. Горішні Плавні. У цей день була дуже сонячна погода, обвинувачений рухався зі швидкістю 60-70 км/год на своєму автомобілі «Opel Astra» «G», реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1999 року випуску із увімкненими габаритними вогнями повз населений пункт село Дмитрівка, за мікроавтобусом «Мерседес», білого кольору, вантажного типу з увімкненими габаритними вогнями. Під час руху обвинувачений прийняв рішення виконати маневр «обгін» вказаного мікроавтобуса, так як на його думку на цій ділянці автодороги ані дорожня розмітка, ані знаки дорожнього руху не забороняли виконати цей маневр. Обвинувачений стверджує, що не мав наміру порушувати ПДР України, та вважає, що діяв у рамках закону. Обвинувачений стверджує, що він впевнився у тому, що відповідний маневр здійснюється безпечно без створення аварійної обстановки на даній ділянці автошляху. Здійснюючи обгін, обвинувачений на своєму автомобілі виїхав на зустрічну смугу та зрівнявся з мікроавтобусом мерседес білого кольору вантажного типу побачив, як праворуч від нього у попутному напрямку рухався автомобіль «Део», через мить водій автомобіля «Део» вирішив здійснити маневр поворот без увімкнення покажчика повороту, обвинувачений відреагував на цей маневр попереджувальним сигналом та почав скеровувати свій автомобіль у лівий бік де на його думку не було перешкод. Обвинувачений вважає, що водій «Део Ланос» створив аварійну обстановку, коли виконував маневр «поворот» без увімкнення покажчика повороту. Обвинувачений зазначив, що слідчий при призначенні експертизи не з`ясовував зазначені вище обставини. У зв`язку з викладеним обвинувачений вважає, що у цій справі потрібно провести повторну судово-технічну експертизу для з`ясування всіх обставин. Після того як обвинувачений спрямував своє авто у ліво, він відчув зіткнення у задню частину свого автомобіля, поштовх (зіткнення) було без зупинки, а автомобіль обвинуваченого розкрутило та зіштовхнуло у правий бік у кювет. Находячись у автомобілі у кюветі прийшовши до тями обвинувачений помітив, що ОСОБА_9 намагається вибратися із автомобіля, обвинувачений відстебнув собі та ОСОБА_9 паски безпеки та вийшли з авто, із під моторного відсіку автомобіля обвинуваченого йшов дим. Потім обвинувачений та потерпілий витягли ОСОБА_14 із автомобіля. Власник «Део Ланос» стояла зверху на дорозі, потерпілий, побачивши власника « Део Ланос » викрикнув до неї прохаючи викликати швидку допомогу. Згодом працівники швидкої допомоги оглянувши ОСОБА_14 зафіксували факт смерті. Обвинувачений разом з потерпілим були доставлені у лікарню м. Горішні Плавні для медичного огляду та надання медичної допомоги, які проводилися приблизно годину за часом. Згодом у лікарні обвинуваченому працівник поліції повідомив, що якщо обвинувачений відмовляється від медичної допомоги, то йому потрібно прибути на місце дорожньо-транспортної пригоди, на що обвинуваченому було зроблено знеболюючу ін`єкцію після якої він разом з працівником поліції направився на вищевказане місце події. Обвинувачений, прибувши на місце події помітив, що автомобіль «Део Ланос» був прибраний з місця, на якому він був розташований одразу після зіткнення. Обвинувачений заявив цю інформацію працівнику поліції, який на це відповів, що даний автомобіль прибрали з місця для полегшення руху автотранспорту. Під час досудового слідства обвинувачений запитував у слідчого у цій справі щодо фотографій положення автомобіля «Део Ланос» одразу після зіткнення, на що отримав відповідь про те, що слідчий прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди за півгодини до прибуття туди обвинуваченого, авто «Део Ланос» вже було у тому зміненому положенні, тому фотографій чи відеофіксації положення, яке було на момент після зіткнення, відсутні та не мають, на думку слідчого, великого впливу на хід розслідування цієї справи. Також у судовому засіданні до свого допиту обвинувачений надав суду та прокурору роздруківку фотографій з місця події.

На запитання прокурора обвинувачений надав пояснення, за змістом, що автомобіль «Део Ланос» повертав на т-подібному перехресті на автошляху с. Дмитрівка до м. Горішні Плавні у бік «Єристівки». Обвинувачений повідомив, що на слідчому експерименті було пораховано, що обвинувачений почав маневр обгін за 680 метрів від перехрестя.

На запитання захисника обвинувачений надав пояснення, за змістом, що у день, коли сталася дорожньо-транспортна пригода, погода була сонячна, але дорожнє покриття було вологе та брудне. У автомобілі «Opel Astra» знаходились обвинувачений за кермом, на передньому пасажирському сидінні перебував потерпілий ОСОБА_9 на задньому сидінні праворуч від водія за потерпілим сидів ОСОБА_14 . Обвинувачений підтвердив, що він та потерпілий на передньому пасажирському сидінні були пристебнуті пасками безпеки. Обвинувачений повідомив, що на даній ділянці автошляху була нечітка дорожня розмітка, також із-за брудного дорожнього покриття розмітку майже не помітно, а також погана якість асфальту (ями). Обвинувачений підтверджує, що коли ним було здійснено маневр обгін мікроавтобуса він не перетинав суцільну лінію дорожньої розмітки, також обвинувачений пояснив, що здійснював маневр обгін у зв`язку з тим, що з-під колі мікроавтобусу летів бруд на лобове скло, який заважав нормальній видимості. Обвинувачений перед виконання маневру обгону подивився у всі три дзеркала заднього виду, впевнився, що автомобіль по переду не подає сигналів світловими приборами тільки після цього почав виїжджати на зустрічну полосу також на даній ділянці автошляху дорожніх знаків, які забороняли б обгін встановлено не було. При обгоні по праву сторону знаходився автомобіль «Мерседес», а автомобіль обвинуваченого був скерований у лівий бік від «Део Ланос». Обвинувачений зазначив, що його рішення скерувати автомобіль у лівий бік від зіткнення прийнято в момент обгону було у зв`язку з поганим дорожнім покриттям (слизький гравій на дорожньому покритті), повернутися у полосу попутного руху неможливо через мікроавтобус «Мерседес», який знаходився праворуч. Обвинувачений повідомив, що йому було не відомо про перехрестя на даній ділянці автошляху, а також дорожні знаки, які попереджували про наближення до перехрестя не були установлені. Обвинувачений повідомив, що слідчий у цій справі на його питання, навіщо прибрали з місця на якому знаходився автомобіль «Део Ланос» після дорожньо-транспортної пригоди, надав відповідь, що вищевказаний автомобіль заважав руху, та те, що слідчим зроблено близько 200 шт. фотографій та зроблено відеозапис місця події. Обвинувачений пам`ятає, що на місці огляду місця події були присутні сам обвинувачений, два поліцейських, слідчий, водій «Део Ланос».

На питання представника потерпілого обвинувачений, за змістом, повідомив, що в момент виконання обгону швидкість автомобіля обвинуваченого була приблизно 60-70 км/год. Дорожнє покриття було устелено тонким шаром бруду, на вулиці була плюсова температура повітря, дорожня розмітка була місцями, та видимість її була поганою. При обгоні відстань перед перехрестям була великою. Обвинувачений повідомив, що в момент, коли почав обгін, останній побачив, що у тому же направленні їде автомобіль «Део Ланос».

На питання прокурора обвинувачений повідомив, що йому не було відомо, що він здійснював обгін на перехресті, також обвинувачений повідоми, що має водійський стаж більше 15 років та не часто їздить автошляхом м. Горішні Плавні до с. Дмитрівка, а точніше останній раз це відбувалося два роки тому до трагічної події 19.12.2019 року.

Потерпілий ОСОБА_9 , допитаний у судовому засіданні, повідомив, за змістом, що обвинувачений почав здійснювати маневр обгін на відстані 860 метрів від перехрестя. Потерпілий повідомив, що обвинувачений перед здійсненням обгону подивився у всі дзеркала заднього виду, увімкнув покажчик повороту та почав здійснювати обгін, коли автомобіль обвинуваченого зрівнявся з білим мікроавтобусом потерпілий побачив « Део Ланос », який рухався у тому ж напрямку на відстані приблизно метрів 10 від мікроавтобусу, обвинувачений прийняв рішення закінчувати маневр коли в цей момент водій « Део Ланос » почала повертати ліворуч, обвинувачений, побачивши це, почав подавати сигнал та скеровувати своє авто ліворуч, щоб намагатися уникнути зіткнення. Потерпілий вважав, що рішення обвинуваченого було правильним, так як на дорозі був гравій та бруд, який міг би завадити обвинуваченому швидко зупинитися. Щодо водія « Део Ланос », то потерпілий зазначає, що водій на його думку виконуючи маневр поворот не впевнилась, що їй нічого не заважає це зробити, не увімкнула покажчик повороту та не відреагувала на подачу звукового сигналу від обвинуваченого, також потерпілий пам`ятає, як під час зіткнення відбувся сильний поштовх, а потім на погляд потерпілого водій « Део Ланос » продовжила тиснути на важіль газу та розвернула автомобіль обвинуваченого, у зв`язку з чим його знесло в кювет. Потерпілий вважає, що водій « Део Ланос`не може бути свідком у цій справі, так як вона є безпосередньо учасником дорожньо-транспортної пригоди, яка призвела до смерті його батька. Потерпілий повідомив, що коли він з кювету викрикнув водію « Део Ланос » про те, щоб вона викликала швидку допомогу, остання не реагувала, та вела себе так, як нічого не відбулося. Також потерпілий зазначає, що автомобіль «Део Ланос» змінив своє положення, як заначено на фототаблицях протоколу огляду від положення, яке він займав одразу після дорожньо-транспортної пригоди.

На питання прокурора потерпілий повідомив, що подія відбулася 19.12.2019 року приблизно 10:00 год. ранку, потерпілий підтвердив, що він та його батько були пасажирами автомобілю «Ореl Astra», який належить обвинуваченому, його товаришу, якого потерпілий знає більше 20 років. За кермом даного автомобіля був обвинувачений. На вказаному автомобілі обвинувачений потерпілий та його батько прямували з с. Білики до м. Горішні Плавні. Автомобіль обвинуваченого здійснював обгін білого мікроавтобусу. Щодо погодних умов то потерпілий зазначив, що був ясний день та трохи світило сонце, що в монет руху автомобіля обвинуваченого світило в очі останньому. Автомобіль обвинуваченого рухався за мікроавтобусом на швидкості приблизно 60 км/год. У автомобілі обвинуваченого пасками безпеки були пристебнуті водій, потерпілий крім батька потерпілого, який сидів на задньому сидіння за потерпілим. Під час здійснення обгону на дорожньому покритті не було суцільної смуги яка забороняє виконання цього маневру. На думку потерпілого, якщо б обвинувачений здійснив гальмування це б не допомого уникнути зіткнення. Потерпілий зазначив, що механічні пошкодження автомобіль обвинуваченого отримав після зіткнення, починаючи з середини задньої правої двері до переднього бамперу автомобілю.

На питання представника потерпілого потерпілий повідомив, за змістом, що дорожнє покриття було вологим та усипане дрібним гравієм. На думку потерпілого на тому дорожньому покритті обвинувачений не виконав гальмування тому, що воно могло призвести до ще сильнішого зіткнення.

На питання захисника потерпілий повідомив, за змістом, що обвинувачений дійсно вирішив після обгону мікроавтобусу завершити обгін та виконати обгін «Део Ланос», але, не встигнувши зрівнятися з вказаним автомобілем, обвинувачений був вимушений намагатися уникнути зіткнення у зв`язку з маневром автомобіля «Део Ланос». Потерпілий повідомив, що після зіткнення вийшовши з узбіччя дороги на верх він побачив місце, де знаходився автомобіль «Део Ланос», який згодом був переміщений. Потерпілий при зустрічі зі слідчим був ознайомлений з фототаблицями дорожньо-транспортної пригоди, помітив змінене положення автомобіля «Део Ланос» та повідомив про це слідчому. Потерпілий повідомив, що він пам`ятає, де приблизно знаходився автомобіль «Део Ланос» одразу після зіткнення з автомобілем обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 повідомила суду, за змістом, що вона була 19.12.2019 водієм автомобіля «Део Ланос», який потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Свідок працює на посаді торгівельного представника, та в той день направлялась за маршрутом у с. Пришиб, проїхавши с. Дмитрівка, свідку потрібно було повернути на с. Єристівка через залізничний переїзд. Свідок наголосив, що коли вона під`їхала до повороту то вона заздалегідь увімкнула покажчик повороту, впевнилась, що їй нічого не заважає виконати поворот, в той день була дуже сонячна погода, свідок побачивши у дзеркало заднього виду автомобіль білий мікроавтобус та за ним ще чорний автомобіль, і почала завчасно гальмувати, враховуючи, що в таку погоду було погано видно габарити та світлові сигнали. Чорний автомобіль був на достатній відстані від білого мікроавтобусу тоді, коли свідок побачила його у дзеркало заднього виду. Після зіткнення, свідок викликала поліцію та швидку допомогу.

На питання прокурора свідок повідомила, що покажчик повороту перед поворотом на с. Єристівка нею був увімкнений приблизно за 150 метрів. Впевнившись, що нічого не заважало виконати поворот, почала маневр. Автомобіль, який їхав за білим мікроавтобусом був марки «Опель», темного кольору. Зіткнення відбулося у ліве переднє крило, після зіткнення свідок зупинилася та вийшла зі свого автомобіля. Після зіткнення автомобіль «Опель» продовжив рух у бік м. Горішні Плавні, після чого його знесло у правий кювет. Свідок дочекалась швидку допомогу та поліцію.

На запитання захисника свідок повідомила, що на минулому засіданні прокурор на її вимогу надавав свідку прочитати її покази, які надавалися останньою на досудовому розслідуванні.

Свідок повідомила, що зранку вона перевіряла технічну справність свого автомобіля, а саме світлові прибори покажчики поворотів та інше. У автомобілі свідка пасажирів не було. Стан дорожнього покриття у місці пригоди був жахливий, багато ям та розкидано дрібний ґравій. Свідок рухалась зі швидкістю 60 км/год до перехрестя, у зв`язку із слизьким асфальтом та завчасно до перехрестя почала знижувати швидкість та мінімум як за 150 метрів увімкнула покажчик повороту. Автомобіль свідка «Део Ланос» на місці події не переміщували та свідок підтверджує, що він залився у тому положенні, як після зіткнення. Свідок підтвердила свою участь у слідчому експерименті, щодо погодні умов то це був сонячний день, але інші умови не відповідали тим, що були у день події.

На питання представника потерпілого свідок повідомила, що наближаючись до повороту нею були помічені два автомобілі білий мікроавтобус та опель чорного кольору.

Перед безпосередньо поворотом свідок майже виконала зупинку, швидкістю була мінімальна, при повороті свідок бачила, що чорне авто було у її смузі руху, а рух даного автомобіля по зустрічній смузі руху свідок помітила безпосередньо перед самим зіткненням. Свідок на мінімальній швидкості до 30 км/год, знаходячись рівно на перехресті, виконувала поворот.

Суд зауважує, що прокурор у судовому засідання підтвердив покази свідка ОСОБА_13 про те, що на минулому засіданні він (прокурор) на її вимогу надавав прочитати її покази, які надавалися останньою на досудовому розслідуванні.

Додатково допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_13 на запитання прокурора повідомила, що у день коли відбулась дорожньо-транспортна пригода, вона рухалась до залізничного переїзду зі швидкістю приблизно до 70 км/год. після увімкнення покажчика повороту знизила швидкість до 50 км/год., при виконанні маневру повороту свідок знизила мінімально швидкість, так як на даній ділянці дороги погане дорожнє покриття яке усіяне дрібним гранітом. Свідок у дзеркало заднього виду при виконанні маневру бачила мікроавтобус білого кольору та чорний автомобіль за ним по заду. Відстань між автомобілем свідка та білим мікроавтобусом була приблизно 40 метрів, щодо чорного автомобілю свідок не пам`ятає. Свідок повідомила що її автомобіль після дорожньо-транспортної пригоди своє положення не змінював ні за допомогою неї чи будь кого іншого. Свідок після дорожньо-транспортної пригоди одразу вийшла з авто та почала викликати поліцію та швидку. Свідок повідомила, що як вбачається з фототаблиці до протоколу огляду місця події передній бампер її автомобіля закинуло назад від зіткнення. Свідок повідомила, що на місці події були такі дорожні знаки: «пішохідний перехід», «кінець населеного пункту» одразу на перехресті, «наближення до залізничного переїзду». На дорожньому покритті на перехресті де відбулася дорожньо-транспортна пригода було добре видно суцільну пряму розмітку. Свідок повідомила, що мікроавтобус наздогнав її автомобіль, коли свідок знизила швидкість, а автомобіль «Опель», чорного кольору, рухався за ним з більшою швидкістю, свідок впевнившись, що на зустрічній смузі відсутній транспорт почала маневр і потім відбулося зіткнення. Свідок впевнена, що на даній ділянці дороги заборонено обгін.

На запитання представника потерпілого свідок повідомила, що на слідчому експерименті були присутні свідок, слідчий, працівники поліції, які перекрили дорогу на місці проведення експерименту, дівчина зі своїм авто, яку зупинили працівники поліції та молодий хлопець. Дівчина з авто брала участь безпосередньо як понятий на своєму автомобілі відтворюючи пікап «мікроавтобус», який рухався за автомобілем свідка у день коли сталася дорожньо-транспортна подія. Свідок повідомила, що під час відтворення даної події проводились відтворення моменту включення покажчика повороту, момент траєкторії повороту, також як розуміє свідок, проводився замір та вираховувався момент удару. Свідок повідомила, що під час експерименту вона рухалася зі слідчим на його автомобілі разом з двома понятими. Свідок повідомила, що відтворення дорожньо-транспортної пригоди фіксувалося на «чорновик» слідчим. Відтворення відбувалося не менше однієї години, потім слідчий від`їхав для виготовлення протоколу та згодом приїхав з надрукованим текстом в якому учасники поставили підписи, заздалегідь перечитавши його.

На запитання захисника свідок повідомила, що приблизно за 50 метрів до перехрестя, де відбулася подія встановлено знак «нерегульований залізничний переїзд», а також свідок впевнена, що до перехрестя було встановлено приблизно за 100 метрів знак «пішохідний перехід». Свідок повідомила, що покажчик пороту вона увімкнула більше ніж за 150 метрів до перехрестя, де на дорожньому покритті була переривчаста дорожня лінія, а швидкість автомобіля свідка була приблизно 60 км/год. Свідок повідомила, що в момент увімкнення повороту вона дивилася у ліве бокове дзеркало заднього виду та побачила у нього мікроавтобус білого кольору та іншу чорну автівку, які рухалися у одному напрямку. Свідок не впевнена, що автомобіль чорного кольору, який рухався за білим мікроавтобусом рухався зі швидкістю саме 120 км/год., але стверджувала, що він рухався швидко. Свідок повідомила, що у досудовому слідстві вона приймала участь у таких діях як: допит, слідчий експеримент, який відбувався на початку літа. Свідок повідомила, що її попередили про проведення слідчого експерименту, на який вона дісталася на автомобілі, яким керував її чоловік. На місце події свідок дісталася першою, потім приїхав слідчий, два поліцейських на автомобілі. Свідок повідомила, що керування автомобіля який відтворював її автомобіль у день події здійснював слідчий. Експеримент почався з того, що свідок показала слідчому з якого моменту вона указала покажчик повороту та вони почали рухатися до перехрестя. Потім слідчий, свідок та два понятих на автомобілі слідчого під`їхали до повороту де відбулося зіткнення. Свідок повідомив суду, що слідчий робив записи, потім учасники експерименту перечитували його записи і підписували після того як слідчий повернувся з друкованим протоколом.

На запитання обвинуваченого свідок повідомила, що у автомобілі з нею були слідчий та два свідки, а інша дівчина яка була на своєму власному авто відтворювала дії за білий мікроавтобус. Свідок підтвердила, що вищевказана дівчина на авто «Нісан Жук» була не статистом, а понятим.

На запитання головуючого судді свідок повідомила, що бампер її автомобіля в момент зіткнення закинуло назад, який знаходився на відстані приблизно у метрі від автомобіля. Щодо швидкості автомобіля «Опель» чорного кольору свідок повідомила, що він рухався швидко, але вона не впевнена, що його швидкість була 120 км/год.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 надав наступні за змістом покази. Подзвонили із поліції у службу, в якій працював свідок, та повідомили, що сталася дорожньо-транспортна пригода. Прибувши на місце події свідок побачив, що один автомобіль знаходиться у кюветі, а інший знаходився на повороті на Єристівський ГЗК. Автомобіль, який був у кюветі, знаходився за зупинкою «Єристівка». Свідок повідомив, що поки слідча група займалась оглядом місця події, забрали труп загиблого та повезли його на Кременчук.

На запитання захисника свідок повідомив, що прибув на місце події з водієм. Які документи складав слідчий, свідок не пам`ятає. Свідок згадує тільки прізвище, ім`я, по батькові у документі, який складали працівники поліції та який він підписував. Яка кількість працівників поліції була на місці пригоди свідок не пам`ятає. Свідок підтвердив, що на фото, які йому продемонстрував захисник, зображено місце події ДТП. Свідок не пам`ятає щоб у той день, коли відбулася подія, були опади у вигляді дощу чи снігу.

На запитання прокурора свідок повідомив, що свідок не пам`ятає час, коли він приїхав на місце події. Зі свідком разом приїхав його колега ОСОБА_19 . Свідок повідомив, що у нього та його колег було завдання забрати тіло та відвести до Кременчука.

На запитання представника потерпілого свідок повідомив, що йому не було відомо, що його було вказано, як понятого у цій справі. Завдання його як працівника ритуальної служби забрати да доставити тіло покійного. Свідок не пам`ятає, чи були на місці події учасники або хтось інший.

На запитання потерпілого свідок повідомив, що в момент коли свідок прибув на місце події, бампер автомобіля лежав на землі перед автомобілем, іншого свідок не пам`ятає.

На запитання обвинуваченого свідок повідомив, що свідок не пам`ятає, чи була розмітка на дорожньому покритті перехрестя, де відбулася подія. Свідок повідомив, що він не бачив та не звертав уваги, чи були присутні в момент його знаходження на місці події водії авто, які потрапили у ДТП.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 надала наступні за змістом покази. Свідок, рухаючись по дорозі в м. Горішні Плавні була зупинена працівниками поліції, які їй повідомили про проведення слідчих дій та прохали її долучитися з її авто для безпосередньої участі, на що свідок погодилась. Свідок повідомила, яким чином поставили її автомобіль (автомобіль свідка імітував мікроавтобус, який брав участь у ДТП) перед автомобілем свідка був іншій автомобіль з дівчиною.

На запитання головуючого, повідомила, що слідчий на місці проведення експерименту був чоловічої статі, невисокого зросту, з короткою зачіскою, колір волосся русявий, але свідок точно не пам`ятає,

На запитання захисника свідок повідомила, що її зупинили працівники поліції, а саме слідчий. Свідку поліцейський повідомив що їй потрібно поставити необхідним чином своє авто, на що свідок погодилась. Свідок повідомила, що під час зупинки та згодом від поліції вона не чула слів «понятий» чи «статист». При зупинці до свідка було запитання з боку поліцейського щодо участі свідка як понятого, на що свідок погодилась. Чи були роз`яснення прав свідку з боку працівника поліції, свідок не пам`ятає. Протягом самого відтворення подій слідчі пояснювали свідку як відбувалися події. Свідок підтвердила свій підпис у копії протоколу який продемонстрував захисник та вказала на схемі де стояв її автомобіль. Свідок повідомила, що особа ОСОБА_13 їй не відома. Свідок не пам`ятає, яка була погода, коли вона була залучена до слідчого експерименту, але точно повідомила що дощ не йшов. Свідок повідомила, що на місці слідчого експерименту слідчі робили записи та щось складали. Вищезазначений прокол був підписаний свідком на місці події. Свідок повідомляє, що вищевказаний експеримент відбувався близько години та слідчий нікуди не відлучався. Свідок повідомила, що їй не відомо чи був ноутбук у слідчого, вона бачила папку для паперів, та те що слідчий робив у ній записи та креслив схеми. Свідок не пам`ятає, чи роз`яснювали їй щодо прав статиста.

На запитання прокурора свідок повідомила, що вона дійсно ставила свій підпис на друкованому протоколі. Свідок повідомила що вона ОСОБА_20 дату, місяць та рік свого народження ІНФОРМАЦІЯ_3 та місце свого проживання на момент коли відбулася подія свідок проживала за адресою: АДРЕСА_2 .

На запитання представника потерпілого свідок повідомив, що йому не було відомо, що його було вказано, як понятого у цій справі. Свідок повідомила, що на місці проведення слідчого експерименту на одному авто була поліція, також був якийсь чоловік та жінка. У слідчому експерименті брали участь авто свідка та ще одне авто, іншого свідок точно згадати не може.

На запитання потерпілого свідок повідомив, що в момент коли свідок прибув на місце події бампер автомобіля лежав на землі перед автомобілем, іншого свідок не пам`ятає.

На запитання обвинуваченого свідок повідомила, що до того, як її зупинили працівники поліції, вона рухалася у напрямку м. Горішні Плавні. Свідок повідомила, що вона не пам`ятає, чи було на місці проведення гравій на дорожньому покритті, але пам`ятає, що дорожнє покриття на вищевказаному місці поганої якості. Свідок пам`ятає, що дорожню розмітку на місці події було видно погано та пам`ятає вона тільки дорожні знаки, зазначає що на місці подію було розміщено знак «пішохідний перехід». Також свідок повідомила, що на даній частині дороги завжди було погане дорожнє покриття та частково видно дорожню розмітку. Свідок пам`ятає, що слідчий був на автомобілі «Део». Свідок повідомила, що за час коли вона була залучена до слідчого експерименту остання не сідала у авто слідчого.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 надав наступні за змістом покази. Свідок повідомив, що приймав участь у слідчому експерименті як понятий

на автодорозі Горішні Плавні - Дмитрівка біля ж/д переїзду на повороті на село Єристівка.

На запитання захисника свідок повідомив, що він був залучений поліцейськими до експерименту, який відбувався у сонячний день у денний час. Також повідомив, що поліцейські повідомили свідку про обставини експерименту в якому він приймає участь. Свідок повідомив, що з моменту проведення експерименту минуло три роки, тому він не пам`ятає у подробицях. Свідок пам`ятає, що він брав участь у експерименті за кермом автомобіля «Део Ланос», який належав слідчому. Свідок повідомив, що він ставив підпис на протоколі експерименту та був з ним ознайомлений. Свідок повідомив, що участь у слідчому експерименті приймав адвокат потерпілого. Захисник продемонстрував протокол слідчого експерименту від 30.06.2020 року, який проводився за участю обвинуваченого на, що свідок підтвердив наявність своїх підписів у вищевказаному протоколі. Яким чином було виготовлено даний протокол, свідку не відомо. Іншого, щодо слідчого експерименту свідок не пам`ятає.

На запитання обвинуваченого свідок повідомив, що свідок пам`ятає як під час проведення слідчого експерименту останній, слідчий та можливо особа обвинуваченого рухалися на автомобілі «Део Ланос», який належав слідчому. Свідок не пам`ятає чи було в автомобілі слідчого обладнано ноутбук чи інше обладнання для створення та друкування документів. Іншого, щодо слідчого експерименту свідок не пам`ятає. Також свідок повідомив, що слідчий експеримент відбувався у денний час, сонячний день та у літню пору року. Чи була розмітка на дорожньому покритті у день слідчого експерименту свідок не пам`ятає.

На питання прокурора свідок повідомив свої анкетні данні. Свідок не пам`ятає чи були клопотання в учасників слідчого експерименту після його закінчення.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 , надав наступні за змістом покази, що під час проведення слідчого експерименту, в якому його було задіяно як свідка, проводилося відмірювання можливого місця зіткнення, а також відстань від перехрестя до тої точки де з показання потерпілої сторони вбачалося перехрестя. Інших обставин свідок не згадує.

На запитання захисника свідок повідомив, що на момент засідання безробітний, також на момент проведення слідчого експерименту не працював. Свідок повертався на своєю автомобілі додому, зупинили працівники патрульної полюції та попросили прийняти участь у слідчому експерименті. Працівники поліції забезпечували безпеку проведення слідчого експерименту, зупиняючи проїзд транспорту. Потім на місце проведення експерименту прибув слідчий на службовому автомобілі «Део Ланос» (на синіх номерах).

Свідок повідомив, що у автомобілі слідчого знаходився потерпілий, другий свідок. Потім відбулося проведення слідчого експерименту. Свідок пам`ятає, що потерпілий показував, де за його словами було місце зіткнення. Свідок повідомив суд, що працівники поліції роз`яснили свідку щодо його ролі у слідчому експерименті. Свідок пам`ятає, що під час проведення експерименту було задіяно автомобіль патрульної поліції та автомобіль слідчого, інших автомобілів свідок не пам`ятає. Свідок повідомив, що автомобіль патрульної поліції перекривав шлях від місця з якого видно перехрестя до самого перехрестя. У автомобілі слідчого знаходилися слідчий за кермом, потерпілий та два свідки, які від`їхали на відстань 100-150 метрів від перехрестя. Свідок пам`ятає як слідчий робив записи на папері під час проведення слідчого експерименту. Після проведення експерименту слідчий поїхав виготовляти текст протоколу повернувшись приблизно через годину. Свідок повідомив, що підписував протокол у друкованому вигляді. Свідок підтвердив, що у протоколі від 10.06.2022 та у схемі до нього були поставлені підписи свідка в один день.

Свідку не відомо чи були у слідчого в автомобілі встановлено ноутбук чи принтер для виготовлення та друкування тексту.

На запитання представника потерпілого свідок повідомив, що свідок однозначно не пам`ятає суті проведеного експерименту, та які саме заміри проводилися під час його проведення. Свідок повідомив, що після проведення експерименту слідчий від`їхав з місця його проведення один та був відсутній приблизно годину часу. Свідок повідомив, що слідчий повернувся з протоколом, який підписали всі учасники та потерпілий у тому числі.

На запитання потерпілого свідок повідомив, що свідок не пам`ятає про обставини, щодо проведення слідчого експерименту. Свідок повідомив, що він не пам`ятає де знаходився поки слідчий від`їхав для виготовлення протоколу слідчого експерименту.

На запитання обвинуваченого свідок повідомив, що під час проведення слідчого експерименту проводилися заміри, а також потерпілий вказав де за його словами відбувалося зіткнення автомобілів. Інших подробиць проведення вищевказаного експерименту свідок не пам`ятає. Свідок не пам`ятає розмітки на дорозі, на якій проводився слідчий експеримент. Свідок пам`ятає, що на перехресті на якому проводився слідчий експеримент встановлені знаки «залізничний переїзд», «поворот ліворуч»

На питання прокурора свідок повідомив, що він дійсно підписував протокол. Також щодо розширення дороги, яке зазначене у протоколі, свідок зазначив що це розширення знаходиться одразу перед перехрестям для автобусної зупинки у напрямку м. Горішні Плавні - с. Дмитрівка.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_23 , надав наступні за змістом покази, що відбулася дорожньо-транспортна пригода та проводився слідчий експеримент щодо вказаної пригоди. Інших обставин свідок не пам`ятає.

На запитання захисника свідок повідомив, що він працює у ритуальній службі та часто приймає участь у таких слідчих діях як понятий. Свідок не пам`ятає, як та за яких обставин він брав участь слідчих діях як понятий. Щодо обставин як свідок прибув на місце дорожньо-транспортної пригоди, останній повідомив, що проїжджав повз місця пригоди та зупинився для того, щоб надати якусь допомогу. Свідок на вимогу слідчого погодився бути понятим. Свідок підтвердив, що підписував протокол. Щодо слідчого експерименту свідок не пам`ятає. Свідок підтвердив, що у протоколі слідчого експерименту були поставлені підписи їм особисто. Серед іншого свідок повідомив, що не пам`ятає подробиць проведення слідчого експерименту та осіб, які брали у ньому участь.

На запитання представника потерпілого свідок повідомив, що він дійсно приймав участь у досудовому слідстві як понятий та як свідок у слідчому експерименті.

На запитання обвинуваченого свідок повідомив, що коли він був на місці пригоди то на узбіччі знаходилося авто світлого кольору, якого саме не пам`ятає.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_24 повідомив, що він працює у КП «Вічність» та був викликаний на місце пригоди для того щоб забрати тіло загиблого у дорожній пригоді. Свідок прибувши на місце пригоди побачив як одне авто знаходилося на узбіччі у кюветі, автомобіль «Део Ланос» стояв без переднього бампера, а авто працівників поліції було поруч з дорогою.

На запитання захисника свідок повідомив, що в замірах щодо дорожньо-транспортної пригоди йог залучила поліція. Свідок підтвердив, що на місці події було чотири поліцейських, свідок та водій також свідок підтверджує присутність на місці події потерпілого та його представника. Свідок повідомив, що в день дорожньо-транспортної пригоди погода була сонячна, а дорожнє покриття було сухе та усипано гравієм так як це виїзд з Єристівки. Свідок підтвердив той факт, що він ставив підписи у протоколі огляду від 19.12.2019. Свідок повідомив, що на місці події знаходилась якась невідома свідку жінка.

На запитання обвинуваченого свідок повідомив, що у кюветі був автомобіль «Опель», який був темно-синього чи чорного кольору. Дорожнє покриття було сухе та без дорожньої розмітки.

На запитання представника потерпілого свідок повідомив, що коли він прибув на місце події бампер лежав перед автомобілем «Део». Свідок повідомив, що він помітив що працівники поліції прибрали автомобіль у бік для того щоб пропускати автотранспорт. Заміри проводились, коли автомобіль був зміщений, а не так як він був залишений після автотранспортної пригоди.

На питання прокурора свідок повідомив, що приблизно о 12.00 год. він прибув на місце події. На місці події свідок знаходився приблизно 25-30 хв. Свідок підтвердив факт знайомства з ОСОБА_23 . Свідок повідомив, що ОСОБА_23 не був присутній на місці події та свідок його взагалі не бачив того дня. На місці події свідок не вбачав дорожніх знаків та й підтвердив факт відсутності по теперішній час. Свідок згадує про один знак «Єристівка».

На запитання головуючого судді свідок повідомив, що працівники поліції повідомили свідку, що автомобіль «Део», який зображений на фототаблицях до протоколу огляду місця події був переміщений для забезпечення безпечного руху та проїзду, а автомобіль «Опель» був у яру. Який саме працівник поліції повідомив свідку вищевказану інформацію свідок не пам`ятає, але впевнено стверджує, що це був працівник поліції так як на ньому була форма та жетон поліцейського. Свідок повідомив, що знак «Єристівка» означає направлення кар`єр інших знаків свідок там не пам`ятає та стверджує що їх там ніколи не було.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 повідомив, що у 2020 році працівники поліції попросили його прийняти участь у відтворенні дорожньо-транспортної події.

На запитання захисника свідок повідомив, що він, блукаючи по місту Кременчук, зустрів працівників поліції, які йому запропонували взяти участь у слідчих діях. Працівники поліції були на чотирьох автомобілях, два патрульних автомобіля та два автомобілі на (синіх номерах). Згодом свідок із працівниками поліції прибув на місце проведення відтворення дорожньо-транспортної пригоди, після чого слідчий від`їхав для виготовлення протоколу, а повернувшись надав свідку для підпису. Свідок повідомив, що у його розумінні його роль у відтворенні дорожньо-транспортної пригоди полягала у підтриманні правильного процесу проведення цієї слідчої дії, які тривали протягом двох з половиною годин. Свідку відомо, що слідчий під час проведення даної слідчої дії робив записи на листку чи блокноті. Свідок підтвердив, що у протоколі проведення слідчого експерименту від 30.06.2020 та схемі до нього були поставлені його підписи та він знайомий з текстом цього протоколу та схемою до нього. Свідок повідомив, що на місці події він не сідав ні до якого автомобілю не за вимогою слідчого не за власним бажанням.

На запитання обвинуваченого свідок повідомив, що у слідчому експерименті приймало участь більше п`яти людей. Свідок повідомив, що бачив як працівники поліції чи слідчий займалися замірами та іншими діями, іншого свідок не пам`ятає. Свідок не пам`ятає яких марок були автомобілі, які приймали участь у відтворенні подій дорожньо-транспортної пригоди. Іншого свідок не пам`ятає.

На запитання представника потерпілого свідок повідомив, що після проведення замірів та інших дій слідчий від`їхав від місця проведення експерименту для складення протоколу, інші учасники слідчого експерименту залишалися на місці до повернення слідчого.

На питання прокурора свідок повідомив, що коли повернувся слідчий з виготовленим протоколом то під час його підписання в учасників не виникало ні клопотань ні заперечень.

Також вину у вчиненні інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_12 кримінального правопорушення прокурор доводив дослідженими під час судового слідства наступними іншими доказами.

1.Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.12.2019, відповідно до якого зареєстровано кримінальне провадження № 0000423 за ч. 2 ст. 286 КК України (т. 2, а.с. 223).

2.Доручення про проведення досудового розслідування від 19.12.2019 року слідчому ВР ЗСТ СУ ГУ НП у Полтавській області ОСОБА_26 (т.2, а.с. 224).

3.Повідомлення прокурору про початок досудового розслідування № 12799/175/107-2019 від 21.12.2019 року кримінальному провадженні № 0000423 за ч. 2 ст. 286 КК України (т.2, а.с. 225).

4.Рапорт помічника чергового ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_27 від 19.12.2019 року про те, що надійшло повідомлення ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на лінію 102 про дорожньо-транспортну пригоду з травмованими особами за з/д переїздом на повороті до с. Єрестівка (т.2, а.с. 226).

5.Рапорт помічника чергового ВП № 2 Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_27 від 19.12.2019 року про те, що надійшло повідомлення ОСОБА_36, тел. НОМЕР_8 на лінію 102 про дорожньо-транспортну пригоду з травмованими особами за з/д переїзді, район с. Дмитрівка (т.2, а.с. 227).

6.Повідомлення про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 04/2/4-684-19 від 28.12.2019 року (т. 2, а.с. 228).

7.Постанова заступника прокурора Полтавської області ОСОБА_28 від 27.12.2019 про призначення групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000423 від 19.12.2019 року (т. 2, а.с. 229).

8.Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.12.2019 року зі схемою до протоколу та фототаблицями (т. 2, а.с. 230-245), у якому зафікосавно, зокрема, наступні відомості.

Місце проведення: автодорога Горішні Плавні - Дмитрівка, поблизу с. Дмитрівка. Огляд здійснено слідчим відділу розслідування злочинів, скоєних у сфері транспорту СУ ГУНП у Полтавській області ОСОБА_26 за участю понятих: ОСОБА_18 , ОСОБА_24 , у присутності ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

У розділі протоколу «Оглядом установлено» у рядку «зазначити, чи змінювалася обстановка на місці пригоди до початку огляду» вказано: « не змінювалась».

У графі 2 «Елементи вулиці, дороги» зазначено: «нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг». У графі 3 «Проїзна частина» вказано: «горизонтальна ділянка».

У графі 4 «Вид та стан покриття (на момент ДТП та під час огляду)» записано: «1. Асфальтобетонне. 3. Щебеневе. Сухе чисте, вологе забруднене в місці ґрунтово-щебеневого покриття, асфальтобетонне, вологе, поблизу місця ДТП частково ґрунтово-щебеневе».

У графі 5 записано, що відсутні нерівності та пошкодження дорожнього покриття.

У графі 6 - число смуг у напрямку проведення огляду одна, у зустрічному напрямку одна, ширина роздільної смуги 0,1.

У графі 7 «Дорожня розмітка»: 1.1. «вузька суцільна лінія».

У графі 8 вказано, що до проїзної частини примикають: праворуч - узбіччя ґрунтове, зупинка громадського транспорту, ліворуч - узбіччя ґрунтове, залізнична колія.

У графі 9 вказано (з урахуванням відомостей графи 8), що далі за узбіччям розташовано: праворуч - кювет, ліворуч - кювет.

З інформації у графі 10 вбачається, що на цій ділянці рух не регулюється.

Графа 11 «Дорожні знаки (назва та номер згідно з розділом 33 Правил дорожнього руху)» містить: «1.2.8 «Залізничний переїзд без шлагбаума», 1.31.1 - 1.31.6 « Наближення до залізничного переїзду», 7.3.2. «Напрямок дії дорожього знаку», 1.32. «Пішохідний перехід», 5.39.1 «Пішохідний перехід».

Графи 12-15: світла пора доби, ділянка шляху на момент огляду освітлена природньо, відеоспостереження на місці ДТП та за напрямком руху відсутні, загальна видимість та конкретна видимість з робочого місця водія - необмежена, не встановлено об`єктів що обмежують оглядовість робочого місця водія.

Не зазначено жодної інформації у графі 16 «Наявність слідів, що свідчать про переміщення об`єктів (транспортних засобів, трупів, уламків) на місці пригоди після ДТП до початку огляду».

Відомості, вказані у графах 17-3 - 17-7: « ТЗ № без навантаження (водій), ТЗ № неповне навантаження (водій 1 2 пасажири)»; гальмові системи, в т.ч. стоянкові - справні; рульове керування справне; колеса і шини - в нормі, зовнішні світлові прилади, сигнал, склоочисники, склоомивачі, дзеркала заднього вигляду, наявність на склі предметів або покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість - справні.

Графа 18 «Локалізація пошкоджень та слідів контактної взаємодії, нашарувань, відшарувань речовин на ТЗ», графа 19 «Сліди шин» - не містять жодної інформації.

У графі 20 вказано, що інші сліди на дорожньому покритті - згідно схеми.

Згідно з графою 21 «Ознаки напрямку руху транспортного засобу (у випадках , коли ТЗ залишив місце його ДТП або його розташування було змінено)» за кінцевим розташуванням ТЗ.

У графі 22 «Наявність відокремлених від транспортного засобу частин, деталей, інших об`єктів» вказано - згідно схеми.

9.Схема до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.12.2019 (т. 2 . а.с. 235).

10.Фототаблиця до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.12.2019 (т.1, а.с. 236-245), яка містить 20 фотографій місця події.

11.Висновок № 752, складений о 15 год. 00 хв. 19.12.2020 щодо результатів огляду ОСОБА_13 на стан сп`яніння, відповідно до якого не виявлено у останньої ознак сп`яніння (т.2., а.с. 245а).

12.Висновок № 753, складений о 15 год. 10 хв. 19.12.2020 щодо результатів огляду ОСОБА_12 на стан сп`яніння, відповідно до якого не виявлено у останнього ознак сп`яніння (т.2., а.с. 246).

13. Копія свідоцтва НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу «Опель» «Астра», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_12 (т.3, а.с. 4)

14.Копія свідоцтва НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу «Део» «Ланос», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_29 (т. 3, а.с. 5).

15.Копія посвідчення водія НОМЕР_5 , видане на ім`я ОСОБА_13 .

16.Копія посвідчення водія НОМЕР_6 , видане на ім`я ОСОБА_12 (т. 3, а.с. 6)

17.Копія пенсійного посвідчення серія НОМЕР_7 , видане на ім`я ОСОБА_14 (т.3, а.с.7)

18.Копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів на «Опель» «Астра», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 від 14.11.2019 (т. 3, а.с. 8).

19.Копію полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів на «Део» «Ланос», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 від 11.05.2020 (т. 3, а.с. 9).

20.Постанова слідчого ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_26 про визнання та приєднання речового доказу «Опель» «Астра», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 (т.3, .а.с 10).

21.Постанова ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_26 про визнання та приєднання речового доказу «Део» «Ланос», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.3, а.с 11).

22.Копією ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2019 у справі № 554/11362/19, якою накладено арешт на автомобіль «Део» «Ланос», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 та свідоцтва НОМЕР_4 про реєстрацію транспортного засобу «Део» «Ланос», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 (т. 3, а.с. 14).

23.Копією ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2019 у справі № 554/11362/19, якою накладено арешт на автомобіль «Опель» «Астра», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 та свідоцтва НОМЕР_3 про реєстрацію транспортного засобу «Опель» «Астра», чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 (т. 3, а.с. 17).

24.Постановою про призначення судово-медичної експертизи від 19.12.2019 (т. 3, а.с. 20-23).

25.Висновком експерта ОСОБА_30 № 1000 від 01.02.202 за результатом проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 установлено, що ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження у вигляді: політравми; множинних травм грудної клітки: переломів ребер справа: 1-2-3-4-5-го, 9-10-11-го по лопатковій лінії; 2-3-4-5-6-го по передньопідпахвовій лінії; 1-2-3-го по біля-хребцевій лінії; 9-10-го ребра по середньо-ключичній лінії; переломів ребер зліва: 2-3-4-5-6-7-го по середньо-ключичній лінії; 1-2-3-4-5-6-го по біля-хребцевій лінії; 5-го ребра по середньо-підпахвовій лінії; перелом 8-го ребра по середньо-підпахвовій лінії; 7-8-9-10-го по лопатковій лінії; 10-11-го по задньо-підпахвовій лінії, всі вказані переломи з крововиливами в оточуючі м`які тканини; поперечного перелому груднини в ділянці 1-го міжребір`я; перелому 5-го шийного хребця, з крововиливом в оточуючі м`які тканини; кровопідпливних м`яких тканин шиї та грудної клітини в проекції переломів ребер; в правій плевральній порожнині 950,0 мл, в лівій плевральній порожнині 1200,0 мл, темної рідкої крові; масивних крововиливів по задніх поверхнях в ділянці коренів обох легень; чисельних розривів легеневої тканини в ділянці нижніх долей правої та лівої легені; кровопідпливних м`яких покровів голови з боку їх внутрішніх поверхонь в лобно-скроневій ділянці зліва; скалкового перелому лівої вилицевої кістки, з крововиливом темно-червоного кольору в оточуючі м`які тканини: в черевній порожнині 20,0 мл, темної, рідкої крові; перелому лівого рогу під`язикової кістки з крововиливом в оточуючі м`які тканини; розриву трахеї в верхньому відділі; крововиливу по передній поверхні навколосерцевої сорочки на фоні якого щілиноподібний розрив, в її порожнині близько 100,0 мл, темної, рідкої крові; щілиноподібного розриву стінки лівого шлуночка по передній поверхні серця; крововиливу в ділянці грудного відділу аорти; крововиливів на поверхні серця; крововиливу в навколониркову жирову клітковину лівої нирки; неповного поперечного перелому хребта між 3-м та 4-м грудними хребцями з крововиливом в оточуючі м`які тканини; крововиливів під оболонку та в речовину головного мозку; перелому лівої стегнової кістки в верхній третині з крововиливом в оточуючі м`які тканини, які ускладнилися гострою внутрішньою крововтратою; рваних ран на лобі зліва, з переходом на верхню повіку лівого ока і нижній губі справа; саден на задній поверхні лівого стегна; синця на нижній повіці лівого ока, - які утворилися незадовго до моменту настання смерті, від ударної дії тупих, твердих предметів, якими цілком можливо могли бути виступаючі частини салону автомобіля, під час дорожньо-транспортної пригоди, і за ступенем тяжкості, відносно до живої людини, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого. Між отриманими тілесними ушкодженнями, які спричинили смерть ОСОБА_14 , та настанням його смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Причиною смерті ОСОБА_14 явилися множинні травми грудної клітини з переломами ребер справа та зліва, розривами тканини правої та лівої легені, навколосерцевої сорочки та серця, які ускладнилися гострою внутрішньою крововтратою.

26. Карти виїзду швидкої медичної допомоги від 19.12.2019 № 207060 (т. 3, а.с. 26-28).

27.Запит слідчого ОСОБА_31 № 743/115/107-2020 від 09.01.2020 (т. 3, а.с. 29).

28.Відповідь КНП «ЛІЛ І рівня м. Горішні Плавні» Горішньоплавнівської мфської ради Полтавської області № 102 від 23.01.2020 на запит слідчого, відповідно до якої ОСОБА_9 та ОСОБА_12 19.12.2019 доставлені бригадою екстренної медичної допомоги, діагнози: забій грудної клітини, зсадина верхньої третини гомілки - у ОСОБА_12 , забій правої половини грудної клітини, поперекового відділу хребта - у ОСОБА_9 (т. 3, а.с. 30).

29.Заява про залучення до провадження як потерпілого ОСОБА_9 (т. 3, а.с. 31).

30.Ксерокопія паспорта ОСОБА_9 (т. 3, а.с. 32-33).

31.Ксерокопія паспорта ОСОБА_14 (т. 3, а.с. 34-35).

32.Постанова про призначення судової транспортно-трасологічної експертизи від 13.01.2020 (т. 3, а.с. 35).

33.Довідка про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000423 на суму 1570 грн. 10 коп.(т. 3, а.с. 36).

34.Висновок експерта ОСОБА_32 № 44 від 24.01.2020 за результатами проведеної судової транспортно-трасологічної експертизи (т. 3, а.с. 37-40), відповідно до якого у момент первинного контакту кут між їх повздожніми вісями складав близько 6 градусів +- 5 градусів.

35.Постанова про призначення судової автотехнічної експертизи від 18.02.2020 (т.3, а.с. 41-42).

36.Довідка про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000423 на суму 1256 грн. 08 коп. (т. 3, а.с. 43).

37.Висновок експерта ОСОБА_33 № 122 від 28.02.2020 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи (т.3, а.с. 44). Експертизою установлено: що в умовах заданої події водій автомобіля «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_12 , мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_13 , шляхом виконання вимог п.14.6 а) та п.1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України.

У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_12 , вбачаються невідповідності з вимогами п.14.6 а) та п.1.1 розділу 34 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В умовах заданої події водій автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 , мала технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Opel Astra» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_12 шляхом виконання вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

У заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Daewoo Lanos» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 , вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

38.Постанова про зміну групи прокурорів у кримінальному провадженні від 25.03.2020 (т. 3, а.с. 48).

39.Протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 10.06.2020 (т.3, а.с. 49-54). Як вказано у самому протоколі, слідчий експеримент проведено для уточнення показань свідка ОСОБА_13 та уточнення їх на місці пригоди. Слідчий експеримент проводився на автодорозі м. Горішні Плавні - с. Дмитрівка, поблизу с. Дмитрівка, на повороті до с. Пришиб Кременчуцького району, у ясну сонячну погоду, без опадів, в світлий час доби, при природньому овітленні та сухому асфальтовуваному покритті.

40.Схемою до протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_13 від 10.06.2020 (т. 3, а.с. 55).

41.Протокол проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 від 10.06.2020 (т.3, а.с. 56-60).

42.Схемою до протоколу проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_9 від 10.06.2020 (т. 3, а.с. 61).

43.Повідомлення ОСОБА_12 про підозру від 23.06.2020 (т. 3, а.с. 62-68).

44.Постанова про залучення захисника від 23.06.2020 (т. 3. а.с. 70).

45.Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту від 23.06.2020 відносно ОСОБА_12 (т.3, а.с. 70-75).

46.Копія ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_12 від 26.06.2023 (т. 3 а.с. 76-79).

47.Постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні від 27.05.2020 (т. 3, а.с. 80).

48.Протокол проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_12 від 30.06.2020. Слідчий експеримент проводився з метою перевірки і уточнень показань підозрюваного ОСОБА_12 на автодорозі м. Горішні Плавні - с. Дмитрівка, поблизу с. Дмитрівка, на повороті до с. Пришиб Кременчуцького району, у ясну сонячну погоду, без опадів, в світлий час доби, при природньому освітленні та сухому асфальтовуваному покритті (т. 3, 81-86).

49.Схема до протоколу проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_12 від 30.06.2020 (т. 3, а.с. 87).

50.Постанова про призначення судової автотехнічної експертизи від 30.06.2020 (т. 3, а.с. 88-89).

51.Довідка про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні № 0000423 на суму 490 грн. 35 коп. (т. 3 , а.с. 90).

52.Висновок експерта ОСОБА_34 № 483 від 23.07.2020 (т.3, а.с. 91-95), за результатом проведення судової автотехнічної експертизи, встановлено наступне.

Варіант № 1 за показами свідка ОСОБА_13 в заданій дорожній обстановці водій автомобіля Opel Astra держ. номер НОМЕР_2 ОСОБА_15 мав технічну можливість запобігти заданій ДТП шляхом виконання п.п. 10.1., 14.2., 14.6. а) Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Варіант № 2 за показами потерпілого ОСОБА_9 . Варіант № 3 за показами підозрюваного ОСОБА_12 в заданій дорожній обстановці водій автомобіля Opel Astra держ. номер НОМЕР_2 ОСОБА_15 мав технічну можливість запобігти заданій ДТП шляхом виконання п.14.6. а) Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Варіант № 1 за показами свідка ОСОБА_13 в заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Opel Astra держ. номер НОМЕР_2 ОСОБА_15 вбачаються невідповідності з вимогами п.10.1., 14.2., 14.6. а) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням заданої ДТП.

Варіант № 2 за показами потерпілого ОСОБА_9 . Варіант № 3 за показами підозрюваного ОСОБА_12 в заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Opel Astra держ. номер НОМЕР_2 ОСОБА_15 вбачаються невідповідності з вимогами п.14.6. а) Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням заданої ДТП.

Варіант № 1 за показами свідка ОСОБА_13 , технічна можливість запобігання заданій події не залежала від односторонніх дій водія Daewoo Lanos держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 , а цілком визначалася діями водія автомобіля Daewoo Lanos держ. номер НОМЕР_1 , що не прийняв безпечних мір до керування автомобіля.

Варіант №2 за показами потерпілого ОСОБА_9 . Варіант № 3 за показами підозрюваного ОСОБА_12 в заданій дорожній обстановці водій автомобіля Daewoo Lanos держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 мала технічну можливість запобігти заданій ДТП шляхом виконання п.п.10.1., 14.3. Правил дорожнього руху України, для чого у неї не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Варіант № 1 за показами свідка ОСОБА_13 в заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Daewoo Lanos держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 будь-яких невідповідності з вимогами п.п.10.1., 14.3. Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається.

Варіант №2 за показами потерпілого ОСОБА_9 . Варіант № 3 за показами підозрюваного ОСОБА_12 в заданій обстановці в діях водія автомобіля Daewoo Lanos держ. номер НОМЕР_1 ОСОБА_13 вбачається невідповідності з вимогами п.10.1., 14.3. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням заданої ДТП.

53.Заява про відмову від послуг захисника ОСОБА_35 від 29.07.2020 (т. 3, а.с. 96).

54.Постанова усунення захисника від участі у кримінальному провадженні від 29.07.2020 (т.3, .а.с 97).

55.Постанова про залучення захисника ОСОБА_11 від 29.07.2020 (т.3, а.с. 97).

56.Повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 27.07.2020 (т. 3, а.с. 99-103).

57.Цифровий носій карта пам`яті формату USB білого кольору з надписом «Goodram 16 Gb» з 20 електронними фалами у вигляді зображень, що відповідають роздрукованим фотографіям, що є додатком до протоколу огляду місця події від 19.12.2019 у цьому кримінальному провадженні (т. 3, а.с. 247).

58.Ксерокопія паспорта ОСОБА_12 (т. 3, а.с. 104-105).

59.Запит № 12807/115/107-2020 від 21.12.2019 (т. 3, а.с.114).

60.Відповідь № 31/16-14-131 від 29.01.2020 щодо реєстрації автомобіля OPEL ASTRA 1999 року випуску, власником якого є ОСОБА_12 (т. 3, а.с. 115-116).

61.Клопотання про доручення досудового розслідування у проведенні слідчого експерименту від 20.06.2023 № 09/02-684-19 (т.3, а.с. 115-116), у задоволенні якого судом відмовлено.

Також прокурором надано документи щодо непритягнення до відповідальності обвинуваченого, неперебування його на обліку у лікаря-психолога та лікаря-нарколога, наявності двох дітей, довідку про склад сім`ї, процесуальні документи щодо відкриття матеріалів кримінального провадження та ознайомлення з ними.

У судових дебатах прокурор просив суд ОСОБА_12 визнати винним у інкримінованому йому злочині та призначити покарання за санкцією ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Потерпілий претензій не мав до обвинуваченого, просив суд ухвалити виправдовувальний вирок щодо обвинуваченого.

Представник потерпілого, захисник у судових дебатах просили суд ухвалити виправдовувальний вирок щодо обвинуваченого.

Обвинувачений у своїй промові судових дебатах повідомив, що він зробив все можливе, що можна було зробити у той момент, уникнути удару.

Щодо вищевикладеного публічного обвинувачення, підтриманого прокурором в судових засіданнях у цій справі, за яким прокурор вважає винними обвинуваченого ОСОБА_12 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_14 , тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, суд зазначає про наступне.

За ч. 2 ст. 8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямої дії.

Тому суд застосовує статтю 62 Основного Закону України, згідно з вимогами якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно із ч. 1 ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Частина 2 цієї статті КПК України регламентує, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до частини другої цієї статті процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 85 КПК України передбачає, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом (ч. 1 ст. 86 КПК України).

За ч. 2 ст. 86 КПК України недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

До того ж суд враховує наступні приписи КПК України: «Стаття 87. Недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини

1. Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

2. Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:

1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист;

4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права;

5) порушення права на перехресний допит;

3. Недопустимими є також докази, що були отримані:

1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні;

2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень;

3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження;

4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

4. Докази, передбачені цією статтею, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані.

5. В умовах воєнного стану положення цієї статті застосовуються з урахуванням особливостей, визначених статтею 615 цього Кодексу.

Стаття 88. Недопустимість доказів та відомостей, які стосуються особи підозрюваного, обвинуваченого

1. Докази, які стосуються судимостей підозрюваного, обвинуваченого або вчинення ним інших правопорушень, що не є предметом цього кримінального провадження, а також відомості щодо характеру або окремих рис характеру підозрюваного, обвинуваченого є недопустимими на підтвердження винуватості підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

2. Докази та відомості, передбачені частиною першою цієї статті, можуть бути визнані допустимими, якщо:

1) сторони погоджуються, щоб ці докази були визнані допустимими;

2) вони подаються для доказування того, що підозрюваний, обвинувачений діяв з певним умислом та мотивом або мав можливість, підготовку, обізнаність, потрібні для вчинення ним відповідного кримінального правопорушення, або не міг помилитися щодо обставин, за яких він вчинив відповідне кримінальне правопорушення;

3) їх подає сам підозрюваний, обвинувачений;

4) підозрюваний, обвинувачений використав подібні докази для дискредитації свідка.

3. Докази щодо певної звички або звичайної ділової практики підозрюваного, обвинуваченого є допустимими для доведення того, що певне кримінальне правопорушення узгоджувалося із цією звичкою підозрюваного, обвинуваченого.

Стаття 89. Визнання доказів недопустимими

1. Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

2. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

3. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.»

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Разом з тим, суд враховує правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 17.10.2023 у справі № 455/844/16-к.

Так, Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Критерії визнання доказів недопустимими обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості: під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (ч. 4 ст. 87, ч. 2 ст. 89 КПК України) - у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду; у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (ч. 1 ст. 89 КПК України) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів.

Вирішуючи на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України питання щодо допустимості доказу, який отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав чи свобод людини, суд має обґрунтувати, яке саме фундаментальне право чи свобода особи були порушені, в чому саме полягає істотність такого порушення в тій мірі, що обумовлює недопустимість доказу, та за відповідності ситуації переліку критеріїв, наведених в ч. 2 ст. 87 КПК України, послатись на конкретний пункт цієї норми.

При вирішенні питання щодо допустимості похідних доказів, суд має встановити не лише те, що первісний доказ отриманий з істотним порушенням фундаментальних прав і свобод людини та використовувався в процедурах, які призвели до отримання похідного доказу, а також те, що похідний доказ здобутий саме завдяки тій інформації, яка міститься в первісному доказі, що визнаний недопустимим на підставі частин 1-3 ст. 87 КПК України. Визнання недопустимими первісних доказів за іншими правилами допустимості, передбаченими КПК України, саме по собі не дає підстав для визнання недопустимими похідних доказів на підставі ч. 1 ст. 87 КПК України.

У разі встановлення іншого порушення прав і свобод людини, крім істотних, суд в кожному конкретному випадку має перевірити, у тому числі, чи вплинуло таке порушення на загальну справедливість судового розгляду за критеріями Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ та національного законодавства.

Крім того, при вирішенні питання щодо допустимості фактичних даних, отриманих з порушенням процесуального закону, суд в кожному конкретному випадку має встановити: чи спричинило це порушення появу обґрунтованих сумнівів у достовірності фактичних даних, отриманих в результаті проведення процесуальної дії; чи можливо усунути такі сумніви за допомогою інших доказів чи додаткових процесуальних засобів доказування. У цьому випадку докази, отримані з порушеннями КПК України, можуть бути використані судом як допустимі лише у разі, якщо: ці порушення не є істотними, тобто не могли вплинути та не впливають на достовірність отриманих фактичних даних; порушення є суттєвими (такими, що породжують сумніви у достовірності доказів), втім такі сумніви можуть бути усунуті іншими зібраними допустимими доказами. У разі встановлення порушення, що породжує сумніви в достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути на основі інших доказів чи за допомогою проведення додаткових процесуальних дій, суд має визнати такий доказ недопустимим. Суд здійснює встановлення достовірності доказу шляхом дослідження та аналізу його змісту, перевірки та співставлення з іншими доказами на предмет об`єктивного взаємозв`язку та взаємоузгодження.

Суд бере до уваги положення доктрини «плодів отруйного дерева», яка знайшла своє втілення у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справах «Гефен проти Німеччини», «Тейксера де Ккастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України» тощо.

Зокрема, у рішенні, що має статус остаточного у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2021 ЄСПЛ вказав, що докази, отримані в кримінальному провадженні з порушенням установленого порядку, призводять до його несправедливості в цілому, незалежно від доказової сили того, чи мало їх використання вирішальне значення для засудження обвинуваченого судом.

Об`єктом злочину, передбаченого ст. 286 КК України є безпека дорожнього руху, здоров`я і життя людей. Предметом злочину є всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби. Об`єктивна сторона злочину складається з а) порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту; б) суспільно небезпечних наслідків; в) причинно-наслідкового зв`язку між порушенням і наслідками.

Як зазначалося вище, у судовому засіданні було встановлено те, що перед допитом свідка ОСОБА_13 прокурор, на її вимогу, надав їй прочитати покази, які надавалися останньою на досудовому розслідуванні, щоб пригадати обставини ДТП. Суд враховує показання свідка, які надаються у судовому засіданні безпосередньо свідком, покази надані свідком на стадії досудового розслідування суд не враховує (ст. 23 КПК України).

Суд вважає покази свідка ОСОБА_13 , наданих суду під час і первісного і додаткового допиту недопустимими, оскільки на зміст її показів, наданих суду, вплинули чи могли вплинути ознайомлення з протоколами допитів цього свідка, наданими на стадії досудового розслідування, які не були і неможуть бути предметом безпосереднього дослідження суду у цій справі.

Тому вищевикладені покази свідка ОСОБА_13 , надані суду під час розгляду цього кримінального провадження, суд не бере до уваги.

Суд вважає протокол огляду місця події від 19.12.2019 з додатками є недопустимим доказом, оскільки всупереч зображеному на схемі до цього протоколу та фототаблиці передній бампер автомобіля «Део» «Ланос», яким керувала ОСОБА_13 , до фіксації самої події у протоколі та на фотографіях лежав перед цим автомобілем, на що вказали свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_20 . Також свідок ОСОБА_24 показав, що працівники поліції змінили місце розташування цього автомобіля, щоб забезпечити безпечний рух та проїзд, яке за змістом показів ОСОБА_24 , не відповідає тому, що зафіксоване у протоколі огляду місця події від 19.12.2019. До того ж, порівнюючи схему та фототаблицю, виготовлених на місці події від 19.12.2019 суд дійшов висновку, що фактично роздільна смуга була відсутня на місці події, а також дорожній знак «Дмитрівка», оскільки вони не зображені на фотографіях, та з урахуванням показів свідка ОСОБА_24 . Суд вважає, що вказані обставини, що передували фіксації дорожньо-транспортної пригоди у згаданому протоколі, суттєво вплинули на установлення дійсних обставин кримінального правопорушення.

Тому суд не бере до уваги протокол огляду місця події від 19.12.2019 з додатками.

Щодо висновку автотехнічної експертизи від 28.02. № 122, суд дійшов висновку про недостовірність цього доказу, оскільки відомості щодо обставин ДТП, зокрема, взято із протоколу огляду місця події від 19.12.2019, який є недопустимим. Тому суд не бере до уваги згаданий висновок.

Суд вважає недостовірним протоколи проведення слідчих експериментів від 10.06.2020, 10.06.2020, 30.06.2020 оскільки вони проводились у дорожніх умовах, які суттєво відрізнялися від тих, які існували у момент ДТП, оскільки під час їх проведення не долучався третій учасник дорожнього руху - вантажний мікроавтобус «Мерседес».

Щодо висновку судової автотехнічної експертизи № 483 від 23.07.2020, суд, з урахуванням недопустимості первісного і додаткового допиту свідка ОСОБА_13 , здійснених судом, вважає недопустимим вказаний висновок експерта в частині пп. 1, 2, 3, 4 варіанту 1 - за показами свідка ОСОБА_13 , тому і в цій частині суд не бере його до уваги.

Сукупністю інших зібраних допустимих доказів та у їх взаємозв`язку стороною обвинувачення не доведено такими достатніми доказами, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Суд враховує, що згідно з вимогами ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

До того ж, суд переконаний, що якщо б з урахуванням вищезгаданих доказів сторони обвинувачення, отриманих з істотним порушенням закону було судом ухвалено обвинувальний вирок щодо ОСОБА_12 , то тоді було б узаконено таким вироком свавілля для прокурора і органів досудового розслідування, тобто було б порушено принцип верховенства права (ст.ст. 7, 8 КПК України, ст.ст. 8, 129 Конституції України, п. 52 Доповіді Європейської комісії «За демократію через право» (Венеціанська комісія) № 512/2009, Страсбург, 4 квітня 2011 року, схвалена Венеціанською комісією на 86-му пленарному засіданні, Венеція, 25-26 березня 2011, «Верховенство права»).

Тому суд дійшов висновку про те, що не доведено належними та достатніми доказами, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Цивільний позивач має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення (ч. 3 ст. 61 КПК України).

Ураховуючи заяву потерпілого, суд вважає, що необхідно прийняти відмову ОСОБА_9 від його цивільного позову до ОСОБА_12 , ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Суд дійшов до висновку про залишення без розгляду цивільного позову ОСОБА_9 до ОСОБА_13 , ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, оскільки всупереч п. 6,7, 8, 9, 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позові не вказано відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Питання щодо речових доказів належить вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Запобіжні заходи не застосовувались і суд не вбачає необхідності у їх застосуванні.

Процесуальні витрати у справі не підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави в порядку ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 визнати невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та виправдати його у зв`язку тим, що не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Прийняти відмову ОСОБА_9 від його цивільного позову до ОСОБА_12 , ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_13 , ПрАТ «Страхова група «ТАС» про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином залишити без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1570 грн. 10 коп., 1256 грн. 08 коп. та 490 грн. 35 коп. стягненню з обвинуваченого не підлягають.

Запобіжні заходи застосовуванню не підлягають.

Речові докази у справі:

- цифровий носій карта пам`яті формату USB білого кольору з надписом «Goodram 16 Gb» з фотографіями, що зафіксовані під час огляду місця події 19.12.2019 у кримінальному провадженні № 0000423 - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- автомобілі «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та «Opel Astra», реєстраційний номер НОМЕР_2 - залишити власникам, як їм належні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Комсомольський міський суд Полтавської області, а обвинуваченим у той же строк з моменту його отримання.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження.

Суддя ОСОБА_1