05.02.2024
Справа № 642/354/23
Провадження № 1-кс/642/414/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, із вищою освітою, непрацюючий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України,-

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в якому слідчий Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Також слідчий просив визначити підозрюваному заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 584 000 грн.

В обгрунтування клопотання зазначено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000285 від 23.04.2022 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, проте, не пізніше 19.12.2022, ОСОБА_6 , спільно із раніше знайомим йому старшим сержантом поліції ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (на момент вчинення кримінального правопорушення обіймав посаду поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області) та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, вирішив стати на злочинний шлях та взяв участь у організації злочинної схеми отримання неправомірної вигоди, від осіб, що рухалися на автомобілях автомобільним шляхом М 03 «Київ Харків Довжанський». Згідно вказаної схеми ОСОБА_8 , знаходячись на стаціонарному блок-посту, облаштованому на ділянці зазначеної автомобільної дороги, поблизу смт. Коротич Харківської області, мав зупиняти рух автомобілів, що прямували в бік м. Харкова з боку м. Києва та у зворотному напрямку, в якому перебував лише один водій; перевіряти документи водіїв, які надавали право на керування транспортним засобом; пропонувати водіям пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та у разі отримання ними згоди повідомляти про спрацювання цифрового показника спеціального технічного засобу для вимірювання проміле алкоголю в організмі, що свідчить про перебування водія у стані алкогольного сп`яніння; повідомляти про подальше притягнення водія до адміністративної відповідальності у вигляді сплати штрафу та, використовуючи дію введеного в України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№ 2102-ІХ) воєнного стану повідомляти про подальше вилучення транспортного засобу на користь Збройних Сил України.

В подальшому, використовуючи пригнічений стан особи, ОСОБА_8 мав словесно повідомляти їй інформацію про подальше притягнення до відповідальності та неможливість користуватися транспортним засобом, з метою введення особи до психологічного стану безпорадності та неможливості отримати законне вирішення правової ситуації, що склалася.

На певному етапі спілкування, що мав визначатися ОСОБА_8 самостійно, останній повідомляв водію про можливість уникнути офіційного оформлення результату медичного освідування та подальшого притягнення до адміністративної відповідальності з вилученням транспортного засобу. З цією метою, водій мав надати неправомірну вигоду у розмірі узгодженої з ОСОБА_8 грошової суми, яку він мав перерахувати за допомогою мобільних додатків зі своєї банківської карти на банківську карту з номером НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що був попередньо наданий ОСОБА_6 ОСОБА_8 . При цьому, ОСОБА_9 не була обізнана про злочинні плани ОСОБА_6 і ОСОБА_8 ; не володіла достовірними даними про спосіб використання належної їй банківської карти, проте, під невстановленим в ході досудового розслідування даті, часу та приводом, передала її ОСОБА_6 , з повідомленням персонального ідентифікаційного номеру цієї карти.

У разі отримання від водія згоди, ОСОБА_8 називав йому номер банківської карти та після отримання підтвердження про перерахування узгодженої суми грошових коштів, повідомляв, що результат медичного освідування не буде офіційно зареєстрований та ніяких негативних наслідків особа нести не буде, після чого, надавав дозвіл на подальший рух автомобіля.

ОСОБА_6 у свою чергу, отримавши від ОСОБА_8 дані про перерахування отриманої суми неправомірної вигоди, мав здійснювати зняття грошових коштів готівкою або переводити на інші підконтрольні банківські карти.

Так, з метою реалізації розробленої злочинної схеми, 19.12.2022, приблизно о 10.30, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи на стаціонарному блок-посту, облаштованому на ділянці автошляху М 03 «Київ Харків Довжанський», поблизу смт. Коротич Харківської області, ОСОБА_8 , зупинив рух автомобіля марки «Audi» модель «А4» з р.н. « НОМЕР_2 » під керуванням громадянина ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який рухався з м. Києва до м. Харкова.

ОСОБА_8 наказав ОСОБА_10 пройти разом із ним до стаціонарного приміщення блок-посту, що являє собою металевий контейнер сірого кольору з написом «Поліція». Знаходячись у вказаному приміщенні, ОСОБА_8 запитав ОСОБА_10 , чи вживав він напередодні наркотичні засоби та/або алкогольні речовини і, отримавши негативну відповідь, висунув вимогу пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу.

Після цього, ОСОБА_8 дістав з-під столу, що знаходився у приміщенні, спеціальний технічний засіб для проведення огляду та наказав ОСОБА_10 подихати у нього. Після того, як останнім були виконані вимоги поліцейського, ОСОБА_8 , продемонстрував ОСОБА_10 цифровий показник спеціального технічного засобу із даними «0, 35 проміле».

При цьому, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 , що останній свідомо ввів в оману співробітника Національної поліції України і якщо б він одразу визнав факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, питання притягнення його до відповідальності можна було б вирішити у інший спосіб, проте, наразі, за вчинене діяння йому загрожує штраф у розмірі 1500 доларів США, конфіскація транспортного засобу та необхідність повторного складення іспиту для отримання права керування транспортними засобами.

ОСОБА_10 , достовірно знаючи, що не вживав алкогольних речовин, просив не складати відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, оскільки жодних протиправних дій не вчиняв. Натомість, ОСОБА_8 повідомив, що нічого не може зробити з даними спеціального технічного засобу для проведення огляду та притягнення до відповідальності для ОСОБА_10 є неминучим.

Навмисно ввівши ОСОБА_10 у тяжкий емоційний стан, що характеризувався пригніченістю та неможливістю у законний спосіб довести перед органом Національної поліції факт свого перебування у тверезому стані, ОСОБА_8 почав розпитувати ОСОБА_10 про рід його діяльності та доходи. Отримавши відомості про заробітки ОСОБА_10 у ІТ-сфері, ОСОБА_8 наказав ОСОБА_10 , пройти з ним до службового автомобіля марки «Toyota» модель «Prius» (реєстраційний номер транспортного засобу в ході досудового розслідування не встановлено).

Перебуваючи в салоні службового автомобіля, ОСОБА_8 висунув ОСОБА_10 вимогу передати йому неправомірну вигоду у розмірі 39456, 00 (тридцять дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят шість) грн, шляхом пересилання грошових коштів на банківську карту НОМЕР_1 , відкриту на ім`я ОСОБА_9 , номер якої продемонстрував на екрані свого мобільного телефону.

Будучи заляканим погрозами ОСОБА_8 , об 11.15, ОСОБА_10 виконав вимоги поліцейського та переслав грошові кошти зі своєї банківської карти з номером НОМЕР_3 на номер банківської карти НОМЕР_1 , після чого ОСОБА_8 повідомив, що не буде офіційно оформлювати факт керування ОСОБА_10 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та дозволив останньому рушити з блок-посту.

Згодом, 19.12.2022, у точно невстановлений час та спосіб, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_6 про отримання грошових коштів від громадянина ОСОБА_10 .

Враховуючи, що того ж дня 19.12.2022 ОСОБА_10 були вжиті заходи, спрямовані на скасування операції з пересилання грошових коштів у якості неправомірної вигоди, шляхом повідомлення відповідних відомостей оператору АТ «Універсал банк», дія банківської карти з номером НОМЕР_1 була заблокована строком на п`ять днів, із забороною вчинювати дебетні/кредитні операції. Отримавши вказані відомості, 19.12.2022 ОСОБА_6 у телефонному режимі повідомив ОСОБА_8 про зазначений факт та дії ОСОБА_10 як причину блокування банківської карти. З метою приховування своєї злочинної діяльності, ОСОБА_8 попросив ОСОБА_6 вжити заходів до скасування банківської операції та повернення грошових коштів ОСОБА_10 , чого вжити не вдалося.

В подальшому, після скасування заборони на вчинення дій із банківською картою НОМЕР_1 , відкритої на ім`я ОСОБА_9 , 25.12.2022 ОСОБА_6 , маючи доступ до зазначеної банківської карти, у період часу з 12 год. 42 хв. по 13 год. 09 хв. здійснив пересилання наявних на карті грошових коштів у сумі 137107, 12 грн, серед яких були і 39456, 00 грн, що були попередньо направлені з картки ОСОБА_10 на вимогу ОСОБА_8 , на банківську карту НОМЕР_4 відкритої на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що також перебувала у фактичному володінні ОСОБА_6 .

У вказаний спосіб, ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 та іншими невстановленими в ході досудового розслідування особами, було здійснено пособництво у одержанні неправомірної вигоди останнім у сумі 39456, 00 (тридцять дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят шість) грн та подальше розпорядження нею на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, а саме у пособництві в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданої йому влади, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

30.01.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри, у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, згідно клопотання, підтверджується:

- показаннями свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19.12.2022, який повідомив, що 19.12.2022 він рухався на автомобілі марки «Audi» модель «А4» з р.н. « НОМЕР_2 ». Приблизно о 10 год. 30 хв. поблизу н.п. Коротич він був зупинений працівником Національної поліції України, який не представився. Поліцейський провів його до стаціонарного блок-посту, де запропонував пройти алкотест на спеціальному пристрої «драгер», попередньо запитавши, чи не перебуває він у стані алкогольного сп`яніння. Свідок повідомив, що не вживав алкогольних напоїв. За результатом тесту поліцейський сказав, що ОСОБА_10 перебуває у стані алкогольного сп`яніння і буде притягнутий до адміністративної відповідальності; його автомобіль буде вилучений на користь ЗСУ, а сам він буде повторно складати іспит на отримання водійських прав. При цьому, поліцейський повідомив, що нічого не може зробити з результатами тесту і буде оформлювати протокол про вчинення адміністративного правопорушення. Дізнавшись про заробітки ОСОБА_10 у ІТ-сфері, поліцейський наказав ОСОБА_10 , пройти з ним до службового автомобіля марки «Toyota» модель «Prius», де висунув вимогу переслати неправомірну вигоду на номер банківської карти НОМЕР_1 , що свідок і зробив (сума неправомірної вигоди 39456, 00 грн), після чого його відпустили;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 09.08.2023, в ході якого ОСОБА_10 впізнав поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 як поліцейського, що вимагав у нього неправомірну вигоду;

- протоколом огляду оптичного диску від 08.04.2023, отриманого в ході тимчасового доступу до речей і документів АТ КБ «ПриватБанк» 14.03.2023 щодо банківської карти НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я громадянки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно отриманих даних, на вказану карту о 11 год. 15 хв. 19.12.2022 надійшла грошова сума 39456, 00 грн від ОСОБА_10 , а 24.12.2022 всі грошові кошти були переслані на банківську картку НОМЕР_4 ;

- протоколом огляду оптичного диску від 06.12.2023, отриманого в ході тимчасового доступу до речей і документів АТ «УніверсалБанк» 05.12.2023 щодо банківської карти НОМЕР_4 , яка відкрита на ім`я громадянки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Згідно отриманих даних, на вказану карту 24.12.2022 були направлені 137107, 12 грн з банківської карти ОСОБА_9 ;

- матеріалами рапортів оперативних співробітників другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, згідно яких встановлено ОСОБА_11 є матір`ю дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (колишнього співробітника ДАІ в Харківській області);

- матеріали негласних слідчих (розшукових) дій (протокол зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 16.02.2023), які проводилися відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_6 . У розмовах фігурантів зафіксовано факт обговорення блокування карти ОСОБА_9 на 5-ти денний строк, пов`язано вказану обставину із надходженням скарги до АТ «УніверсалБанк» від ОСОБА_12 ; отримано вказівку від ОСОБА_8 «гасити все», що є на банківській карті. Також зафіксовано обставини спілкування ОСОБА_8 з ОСОБА_9 , з приводу користування ним її банківською карткою. Матеріали НСРД підтверджують факт фактичного використання банківських карток ОСОБА_9 та ОСОБА_11 . ОСОБА_6 , проте, останні не були обізнані про його злочинні наміри.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, може здійснити вищезазначені дії:

- Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого у співучасті групою осіб, не є офіційно працевлаштованим, має злочинні зв`язки з працівниками поліції, з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може переховуватися на території України, у тому числі на непідконтрольних територіях, що унеможливить проведення досудового розслідування та розгляд кримінального провадження по суті. Для запобігання переховуванню підозрюваного від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, з метою недопущення ухилення від кримінальної відповідальності, об`єктивно необхідним є застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

- Незаконно впливати на свідків та іншого підозрюваного (п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України), що підтверджується тим, що підозрюваному ОСОБА_6 достовірно відомі анкетні дані та місце проживання ОСОБА_10 ; з огляду на це, під ґрунтом несення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, не можна виключати об`єктивного ризику здійснення ОСОБА_6 тиску та впливу на ОСОБА_13 та іншого підозрюваного ОСОБА_8 , з метою схилення їх до надання неправдивих показань, у тому числі висуненням погроз щодо спричинення шкоди їхньому життю та здоров`ю.

- Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КК України). ОСОБА_6 може вжити заходів не для здійснення свого захисту у встановленому законом порядку, а з метою штучного створення доказів своєї невинуватості, у тому числі виготовлення документів, які спростовуватимуть підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, впливу на сторонніх осіб з метою їхнього подальшого допиту з тим, щоб вони надали недостовірні показання, тощо.

- Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КК України). Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України підтверджується, зокрема, показаннями ОСОБА_10 , в світлі чого, з мотивів помсти, ОСОБА_6 може вчинити відносно нього кримінальне правопорушення, у тому числі проти життя та здоров`я. Продовження вчинення кримінального правопорушення обґрунтовано тим, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_6 має можливість реалізовувати розроблену із ОСОБА_8 злочинну схему, згідно якої, інший, невстановлений до цього часу працівник поліції, знаходячись на стаціонарному блок-посту, облаштованому на ділянці зазначеної автомобільної дороги поблизу смт. Коротич Харківської області, зупинятиме автомобілів, що прямують в бік м. Харкова з боку м. Києва та у зворотному напрямку, з метою вимагання та отримання неправомірної вигоди.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, положення ч. 5 ст. 182 КПК України, та те, що ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин у сфері службової діяльності, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, беручи до уваги майновий стан ОСОБА_6 орган досудового розслідування вважає, що розмір визначеної підозрюваному застави має складати не менше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 584000, 00 грн.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання, просили його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини.

Підозрюваний проти клопотання заперечував, вину в інкримінованому злочині не визнав.

Захисник підозрюваного проти клопотання слідчого заперечував, вказуючи на необгрунтованість підозри та недоведеність ризиків. Крім того, вказав, що слідчим та прокурором не обгрунтовано визначення підозрюваному розміру застави, який перевищує встановлені КПК межі.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Харкові) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження № 0000285 від 23.04.2022.

30.01.2024 ОСОБА_6 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

В той час Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

В контексті вимог статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі на стільки, що його неможливо відвернути, не застосувавши до особи запобіжний захід. При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На даній стадії кримінального провадження, враховуючи надані матеріали к/п, слідчий суддя визнає підозру у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України, обгрунтованою і достатньою для застосування до нього запобіжного заходу.

Інкримінований ОСОБА_6 злочин, згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Санкцією ч.3 ст. 368 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Як обставини, які дають достатнi пiдстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, вчиненого у співучасті групою осіб; санкцію інкримінованого злочину у разі визнання його винним; дані про особу підозрюваного, а саме, що він є колишнім працівником поліції, а тому у разі не застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він через тяжкiсть інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, яке може йому загрожувати, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків, потерпілих, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню iншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні малолітнього сина.

Приймаючи рішення про доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування такого запобіжного заходу, в зв`язку з відсутністю достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим і прокурором.

В той час, підозрюваним та його захисником ризики не спростовані, а також не надані документи, що за станом здоров`я підозрюваний не може перебувати в слідчому ізоляторі.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, а саме п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання пiдозрюваним, обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом наслідків передбачених частиною четвертою цієї статті.

Положеннями ч.5 ст. 182 КПК України визначено, що Розмір застави визначається у таких межах: 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб…У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

В той час, слідчим та прокурором не обгрунтовано та не наведено виключного випадку для визначення підозрюваному ОСОБА_6 розміру застави, який перевищує розміри, передбачені для інкримінованого йому злочину, а саме в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 584000,00 грн. Враховуючи, що доказів про майновий стан підозрюваного ОСОБА_6 не надано, а тому слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність розміру застави, який, згідно положень ч.4 ст. 182 КПК України, не може бути завідомо непомірним для нього.

Таким чином, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, враховуючи тяжкiсть кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , особу підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. В разі внесення застави, необхiдно підозрюваного з-під варти звільнити та покласти на нього ряд обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 30.03.2024 включно.

Визначити суму застави у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області, протягом дії ухвали.

При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти - звільнити.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) уникати спілкування зі свідком ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_9 .

Строк дії ухвали - до 30.03.2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст судового рішення складено 05.02.2024.

Слідчий суддя