1Справа № 335/7509/23 1-кп/335/762/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду за адресою: вул.Перемоги,107-Б, м.Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000821 від 25.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Громики, Ветківського району, Гомельської області, Республіки Білорусь, білоруса, громадянина України, який має середню освіту, який на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, останнє місце реєстрації АДРЕСА_1 , який не має постійного місця мешкання, на підставі ст. 89 КК України раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи, що Указами Президента України на всій території України з 24.02.2022 введено військовий стан, на період дії якого впроваджено ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» заходи правового режиму воєнного стану, вчинив корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 25 травня 2023 року, приблизно о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_4 , знаходячись біля кіоску "Coffe Art", який розташований за адресою м. Запоріжжя, вул. Лєрмонтова, буд. 26, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечні Наслідки, та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, з стійки вищевказаного кіоску, таємно викрав мобільний телефон марки "ІРhоnе" моделі "ХS", об`єм пам`яті 256 Gb, в корпусі сірого кольору, імеі 1: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку експерта складає 10 000 гривень 00 копійок, який на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після чого ОСОБА_4 , покинув місце вчинення злочину з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 10 000 гривні 00 копійок.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , не оспорюючи час, місце, спосіб, мотив і мету, форму вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням, повністю визнав себе винуватим, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно травні 2023 року поблизу кафе взяв зі стійки мобільний телефон сірого кольору, телефон здав у кіоск на Критому ринку, за що отримав 2000 грн. Вчинив злочини через перебування у складному матеріальному стані. У скоєному кається, просить суворо не карати.

Показання ОСОБА_4 , є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин злочинів, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого та матеріалів, які необхідні для вирішення питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином. Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але й переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 , покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином. Також судом враховуються конкретні обставини кримінального правопорушення; ставлення обвинуваченого до вчиненого - вину визнав повністю, щиро кається у вчиненому; дані про особу обвинуваченого, а саме: під наглядом у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, неодружений, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України .

Потерпіла сторона будь-яких матеріальних вимог до обвинуваченого не висувала, цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній. Викрадене майно повернуто.

Згідно зі ст. 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , щире каяття у вчиненому, оскільки обвинувачений у судовому засіданні визнав свою провину.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За сукупності вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при застосуванні до нього покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Разом з тим, враховуючи дані особи обвинуваченого ОСОБА_4 , той факт, що він провину свою визнав та розкаявся, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, та інші обставини справи, зокрема, кількість викраденого та матеріальну цінність таких речей для їх власника, фактичне відшкодування шкоди шляхом повернення майна, відсутність тяжких наслідків, суд вважає що його можливо звільнити від покарання з випробуванням в силу ст.75 КК України.

У випадку застосування ст.76 КК України до обвинуваченого, у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, характеру та ступеню суспільної небезпеки скоєного, його наслідків, даних про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обтяжуючих вину обставини, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе при застосуванні до нього покарання пов`язаного з позбавленням волі і звільнення його від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, з урахуванням обставин кримінального правопорушення і даних про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, в межах санкції інкримінованої йому статті Кримінального кодексу України, із застосуванням ст. ст. 68, 75, 76 КК України і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових правопорушень. Суд вважає можливим призначити йому покарання в мінімальній межі, встановленої в санкції частини статті, яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати по справі на залучення експерта при проведенні судової експертизи в розмірі 170,00 грн., які документально підтверджені, слід стягнути з ОСОБА_4 на підставі ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, клопотань щодо його обрання до набрання вироком законної сили не надходило. За таких обставин, суд не вбачає підстав і потреби в застосовуванні відносно нього запобіжного заходу на цій стадії судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно з п.1 та п.2 ч.1 та п.2 ч.3ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:диск, на якому знаходяться файли відеозаписів, долучені до матеріалів провадження залишити в матеріалах кримінального провадження, коробку та чек від мобільного телефону, мобільний телефон телефон марки "ІРhоnе" моделі "ХS", об`єм пам`яті 256 Gb, в корпусі сірого кольору передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 170,00 гривень процесуальних витрат.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

На вирок учасниками судового провадження можуть бути подані апеляційні скарги до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції - Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1