Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/7173/23
Провадження № 1-в/644/319/23
УХВАЛА

Іменем України

05 грудня 2023 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання засудженого:

ОСОБА_5 , 1982 року народження, - про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням,

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, посилаючись на те, що став на шлях виправлення, під час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується трудової дисципліни. Вказував, що адміністрацією установи виконання покарань йому відмовлено у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, по причині того, що він не працевлаштований не має соціальних зв`язків.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість та передчасність.

Вислухавши прокурора, вивчивши матеріали особової справи засудженого, оцінивши надані докази, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає. До такого висновку суд дійшов виходячи з наступного…

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 24.05.2021 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Міра запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_5 була обрана у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор». Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 24.05.2021.

Матеріали справи свідчать, що засуджений ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, в тому числі, 16.04.2004 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 25.08.2005 з Первомайської виправної колонії Харківської області (№117) умовно-достроково не невідбутий строк 1 рік 4 місяці 28 днів; 14.01.2011 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, постановою Харківського районного суду Харківської області від 23.05.2013 на підставі ст. 82 КК України замінено невідбуте покарання з позбавлення волі на обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці 28 днів, 28.05.2014 звільнений з Хролівського виправного центру Харківської області (№140) умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 17 днів

Відповідно до положень ст. 82 КК України і Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання м`яким» головною умовою при прийнятті судом рішення про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яким покарання є доведеність того, що засуджений добросовісною поведінкою і відношенням до праці довів ту обставину, що він впевнено став на шлях виправлення. При чому добросовісна поведінка - це не пасивна поведінка засудженого, який утримується від порушення режиму відбування покарання, а його активна участь в громадському житті, виконання громадських доручень, підвищення свого освітнього рівня і так далі, а добросовісне відношення до праці - це постійне виконання і перевиконання планів робіт, добросовісне відношення до дорученої роботи, підвищення кваліфікації, прояв ініціативи так далі.

В той же час, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці той факт, що він впевнено став на шлях виправлення, суд повинен виходити з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування їм покарання, а не за короткий період часу перед внесенням подання.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, упродовж терміну відбування покарання у Харківській виправній колонії він характеризувався посередньо, має дисциплінарні стягнення, безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Суд зазначає, що наявність лише формально-юридичної підстави, тобто відбуття необхідного строку покарання, не свідчить про те, що засуджений став на шлях виправлення та не є безумовною підставою для заміни засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Дані про особу ОСОБА_5 не свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення в розумінні положень ст. 82 КК України, оскільки для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього строку відбування покарання довів, що став на шлях виправлення.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про заміну засудженому невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.82 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляцію безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через районний суд протягом семи діб з дня її проголошення, а засудженим - у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_6