ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/897/24 Провадження 1-кс/636/153/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання начальника Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні за № 0000001 від 12.01.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

11.01.2024 до ЧЧ ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшов рапорт співробітника СКП ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області про те, що в нього на вивченні перебувають матеріали, що надійшли з ГУ ПФУ в Харківській області про те, що в період з 01.05.2022 по 30.11.2022 невстановлена особа шляхом обману, здійснювала несанкціоноване зняття бюджетних виплат, а саме: пенсії з банківського рахунку, який належав ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказаним діянням спричинено матеріальну шкоду державі в розмірі 12329,64 грн.

На підставі вищевикладеного, 05.02.2024, в ході проведення огляду місця події ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який з`явиився до ВП №1 Чугуївського рУП ГУНП в Харківській області (м. Вовчанськ, вул. Колокольцова, 6) добровільно видав дві пластикові банківські картки, випущені «АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , емітовані на ім`я ОСОБА_4 . В період з 01.05.2022 по 30.11.2022 з вищезгаданих карток незаконно здійснювалося заволодіння бюджетними коштами, а саме: нарахованими пенсійними виплатами, шляхом обману. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 54 від 17.01.2023.

12.01.2024 в порядку ст. 214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 за ознаками складу кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

05.02.2024 постановою дізнавача СД ВП №1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області визнано речовими доказами наступне вилучене майно:

-Пластикова банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , емітована на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсна до 03/24;

-Пластикова банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , емітована на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсна до 03/23.

Вищезгадані банківські картки на праві власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте перебувають на праві користування в її сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 (к.н.т. НОМЕР_3 ).

Вилучені предмети можуть мати відношення до вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки можуть бути об`єктом вищевказаного кримінального правопорушення, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, визнані постановою від 05.02.2024 речовими доказами у кримінальному провадженні. Крім цього, вказані предмети необхідні стороні обвинувачення для проведення ряду процесуальних та слідчих (розшукових) дій, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, знищення, використання, передачі та відчуження, тому на них необхідно накласти арешт з метою їх збереження, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України

Прокурор надав заяву, в якій просив розгляд клопотання провести без його участі.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, встановила такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України установлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до змісту частин 2, 4 статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів підставу накладення арешту, яка полягає у необхідності збереження речових доказів і проведення судових експертиз, наявність достатніх підстав вважати, що вилучені речі зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність вагомих ризиків його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та вважає, що арешт указаних предметів не призведе до порушення інтересів інших осіб.

Керуючись ст. ст. 170, 172, 173,175, 309, 310, 369-372, 376, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання начальника Вовчанського відділу Чугуївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні за № 0000001 від 12.01.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 12.01.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України, на вилучене 05.02.2024 у період часу з 11:15 по 12:00 год. у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , наступне майно: пластикова банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , емітована на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсна до 03/24; пластикова банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , емітована на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсна до 03/23, які поміщено до полімерного сейф-пакету «Національної поліції України» PSP 1397478 з пояснювальними написами.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1