Справа № 478/1502/23 Провадження № 1-кп/478/107/2023
В и р о к
І м е н е м У к р а ї н и
18 грудня 2023 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_5
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України,
Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.
09 жовтня 2023 року близько 21 год ОСОБА_5 реалізуючи умисел, спрямований на викрадення офіційного документу, а саме банківської платіжної картки АТ КБ «ПриватБанк», належної ОСОБА_4 , перебуваючи з дозволу свого батька ОСОБА_4 в приміщенні будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю ОСОБА_4 , впевнившись в тому, що його ніхто не помітить та не зможе йому перешкодити, викрав належну останньому банківську платіжну картку АТ КБ «ПриватБанк (рахунок НОМЕР_1 ), з метою в подальшому зняття грошових коштів, та покинув вищевказане домоволодіння.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, та за ч.1 ст.357 КК України як викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.
На підставі ч. 1 ст. 474 КПК України до суду разом із обвинувальним актом надійшла угода про визнання винуватості, укладена 30 листопада 2023 року між прокурором Казанківського відділу Баштанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_8 .
Потерпілим ОСОБА_4 надано письмову згоду прокурору на укладення з підозрюваним ОСОБА_5 угоди про визнання винуватості.
Виходячи із змісту даної угоди, ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
Даним кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду в розмірі 139096 грн, яка обвинуваченим ОСОБА_5 відшкодована повністю.
Згідно угоди, сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст.357 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік; за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі положень ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим сторони погодились на призначення ОСОБА_5 остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. Згідно положень ст.75 КК України, вважають за можливе звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням.
Відповідно до ч.3 ст.75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.
Згідно до ч.2, ч.4, ч.5 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди. Укладення угоди про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.
У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину та підтвердив обставини вчинення злочинних дій, викладені в обвинувальному акті. Цілком розуміє свої права, визначені в п.п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, характер обвинувачення, вид узгодженого покарання та усвідомлює наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України.
На підставі пояснень обвинуваченого суд переконався у добровільності укладення сторонами угоди і що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок, дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч.7 ст.474 КПК України.
При призначенні покарання, суд згідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Кримінальні правопорушення, вчинені обвинуваченим ОСОБА_5 , в силу ст.12 КК України є кримінальним проступком та тяжким злочином.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.
Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_5 суд вважає, що узгоджене сторонами покарання цілком відповідає ступеню тяжкості та обставинам вчиненого злочину.
Враховуючи особу ОСОБА_5 , який не вперше притягається до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, правову позицію прокурора щодо призначення покарання із звільненням засудженого від його відбування з випробуванням, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства. Отже, в порядку передбаченому ст.75 КК України ОСОБА_5 доцільно звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на нього відповідних обов`язків передбачених ст.76 КК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та визнання обвинуваченого ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, з призначенням обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
Речові докази, судові витрати та цивільний позов по вказаному кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 474, 475 КПК України, суд

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України і призначити йому покарання:
- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі положень ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, передбачені п.1 і п.2 ч.1 ст.76 КК України, що на нього покладаються, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Міра запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 не обиралася.
Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, прокурором виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1