ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6461/23
провадження № 1-кп/753/1373/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" листопада 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_6 ,

представників служби у справах дітей ОСОБА_7 ,

психолога ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000262 від 17.01.2023 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, студента 1 курсу КВПУТ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного станув Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжується Указом Президента України та діє по даний час.

Неповнолітній ОСОБА_5 08.12.2022 приблизно о 22 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , супроводжуючи до місця проживання неповнолітнього потерпілого ОСОБА_9 , який на момент події також перебував в стані алкогольного сп`яніння, вирішив таємно викрасти чуже майно, а саме -мобільний телефон «IPhone Xr», Blue, 64 GB, який знаходився в кишені верхнього одягу потерпілого.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій ОСОБА_5 , перебуваючи разом з потерпілим у під`їзді №9 будинку № 22/1 по вул. Вербицького в м. Києві, переконавшись та вважаючи, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, взяв з кишені потерпілого мобільний телефон марки «IPhone Xr», Blue, 64 GB IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора Vodafone з номером НОМЕР_3 , на рахунку якого перебували грошові кошти в сумі 300 гривень, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять.

Після чого, ОСОБА_5 , з місця вчинення злочину з викраденим майном зник, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим завдавши неповнолітньому потерпілому ОСОБА_9 , матеріального збитку на суму 12 530 грн. 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Показав, що з потерпілим він був знайомий ще раніше, 08.12.2022 року потерпілий його покликав у свою компанію, оскільки вона давно не бачились, вони разом розпивали спиртні напої, потім пішли ще до одного знайомого за цигарками, ОСОБА_5 побачив, що потерпілий добре сп`янів і тоді забрав у нього мобільний телефон, а після чого відвів потерпілого додому. Телефон зберігав вдома, а потім повернув потерпілому. Вказав, що зробив для себе певні висновки і більше так вчиняти не буде.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту та обставин кримінального правопорушення, добровільності та щирості його позиції.

Обвинувачений ОСОБА_5 не оспорює фактичні обставини, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечував про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, крім того у суду відсутні сумніви в добровільності та істинності його позиції, а тому суд, роз`яснивши обвинуваченому порядок та наслідки розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прокурор, обвинувачений, законний представник обвинуваченого та захисник обвинуваченого в судовому засіданні не заперечували щодо розгляду зазначеного кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 та його законний представник ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилися, під час підготовчого судового засідання надали заяву та просили проводити судовий розгляд справи у їх відсутності, матеріальних претензій до ОСОБА_5 не мають, покарання просили призначити на розсуд суду.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

Згідно із ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, за місцем навчання характеризується посередньо, притягувався до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Згідно ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Так, неповнолітній ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, однак він є неповнолітньою особою, навчається в Київському вищому професійному училищі деревообробки за спеціальністю «Столяр, верстатник деревообробних верстатів», де характеризується посередньо та потребує постійного зовнішнього контролю від керівників групи, під час проведення виховної роботи сперечається , проте згодом з усім погоджується, зобов`язується виправитися, шкодує про вчинене, в даний час проживає з бабусею в трьохкімнатній квартирі та має задовільні умови проживання, з 16-и років його мати проживає окремо від них з бабусею, та спілкується з сином 2-3 рази у місяць, з батьком неповнолітній взагалі не спілкується, має підробіток у вигляді криптобіржі та з цього має дохід, згідно матеріалів досудової доповіді ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, що дає підстави вважати, що виправлення неповнолітнього можливе без ізоляції від суспільства, він не становить небезпеки для суспільства, у вчиненому він щиро розкаявся, потерпілий матеріальних претензій до нього немає, матеріальна шкода потерпілому відшкодована в повному обсязі, раніше він не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, що, на думку суду, в своїй сукупності істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, та враховуючи позицію прокурора, яка просила призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 75, 104 КК України з іспитовим строком на 1 р. 6 міс. вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції статті у виді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. ст. 75, 104 КК України, з покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять ) років позбавлення волі.

На підставі ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

Зобов`язати ОСОБА_5 відповідно до ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: мобільний телефон марки «IPhone Xr», Blue, 64 GB IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_9 - залишити у його власності.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ