Справа № 456/3292/17
Провадження № 1-кс/456/1128/2023
УХВАЛА

слідчого судді

15 листопада 2023 року Слідчий суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Стрийської окружної прокуратури,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст.303 КПК України, в якій просить вжити заходів, в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України щодо бездіяльності прокурора у кримінальному провадженні №0001787, задоволити заяву про відвід прокурора, що здійснює нагляд досудового розслідування кримінального провадження №0001787. В обґрунтування скарги покликається на те, що в процесі досудового розслідування кримінального провадження №0001787 він вимушений був неодноразово звертатися зі скаргою на бездіяльність слідчого і прокурора, зі скаргами щодо недотримання розумних строків досудового розслідування, а також зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження. Вказані у скаргах доводи знаходили своє підтвердження і слідчими суддею було винесено відповідні ухвали. Так, 05.09.2023 слідчим суддею скасовано постанову про закриття кримінального провадження та зобов`язано слідчого відновити досудове розслідування та провести його з дотриманням ст.9 КПК України та правових обґрунтувань, викладених в ухвалі суду. У вказаній ухвалі була надана оцінка проведеним слідчим діям, щодо яких, за висновком суду неможливо встановити їх обсяг та якість цих дій. У зв`язку з наведеним, він звертався до ГУ НП у Львівській області з заявою про відвід слідчого відділу, а також до Львівської обласної прокуратури з заявою про відвід Стрийської окружної прокуратури. 03.11.2023 він отримав письмову відповідь про те, що в ході проведення досудового розслідування процесуальним прокурором надано письмові вказівки слідчому, які перебувають на виконанні. На момент звернення до суду йому нічого не відомо щодо вжитих заходів активації досудового розслідування. Львівська обласна прокуратура жодного рішення за його зверненням не прийняла, натомість роз`яснила право на звернення до слідчого судді, в порядку ст. 303 КПК України.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 вимоги скарги підтримав частково, просить вимогу про відвід не розглядати, оскільки має намір звернутися окремо до слідчого судді, в порядку ст.81 КПК України. Одночасно просить слідчого суддю врахувати, що висновками експертиз доведено склад кримінальних правопорушень, однак підозра на даний час винним особам не пред`явлена. Всі його звернення до прокурора залишаються без належного реагування. Просить встановити строки досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Крім цього, просить врахувати, що до матеріалів кримінального провадження не долучено документи, які він надавав в ході розгляду скарги про скасування постанови про закриття кримінального провадження. Також зазначив, що після скасування постанови про закриття кримінального провадження, жодні процесуальні та слідчі дії не вчинялися, і тільки він подав скаргу, одразу з`явилися відповідні документи в матеріалах кримінального провадження. За ст.366 КК України не допитано жодну особу та не вчинено жодної процесуальної дії.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги заперечив та вказав, що в скарзі не наведено жодних обґрунтувань для визнання бездіяльності прокурора. Згідно зі ст.36 КПК України прокурор є самостійним у своїх процесуальній діяльності. Втручання будь-яких осіб не допускається. З клопотанням про проведення слідчих і процесуальних дій ОСОБА_4 після скасування постанови про закриття кримінального провадження, не звертався. Вважає, що слідчий суддя не вправі надавати вказівки щодо пред`явлення підозри окремим особам та встановлювати строки досудового розслідування. На даний час відсутні підстави для повідомлення про підозру та з`ясовується питання, чи чинний патент на даний час.

Заслухавши думку учасників, оглянувши матеріали кримінального провадження №0001787, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно із частиною 1 статті 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування встановлено статтями 303-308 КПК.

Пунктами 1-11 частини 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, а згідно частини 2 статті 303 КПК скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

Відповідно до статті 2 КПК, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 статті 7 КПК зокрема визначено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, належать законність, зміст чого розкриває стаття 9 КПК, згідно із частиною 2 якої прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. При цьому частиною 3 статті 7 КПК визначено, що зміст та форма кримінального провадження в умовах воєнного стану повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині 1 цієї статті, з урахуванням особливостей здійснення кримінального провадження, визначених розділом ІХ-1 цього кодексу.

Частиною 1 статті 9 КПК встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з частиною 2 статті 9 КПК, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частини 2 і 6 статті 22 КПК розкривають зміст однієї з засад кримінального провадження-змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а саме, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 36 КПК, яка кореспондується з частиною 5 статті 40 КПК, прокурор, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора, слідчого.

Таким чином, КПК не передбачає обов`язку органу досудового розслідування вчиняти абсолютно всі процесуальні дії, які зініціюються іншими учасниками кримінального провадження, оскільки такі дії в певних випадках можуть бути недоцільними, неможливими, або передчасними чи взагалі перешкоджати досягненню завдань кримінального провадження.

Тому орган досудового розслідування в залежності від фактичних обставин провадження, самостійно, за внутрішнім переконанням, визначає які саме процесуальні дії та коли належить здійснити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у певному кримінальному провадженні, та відмовляє в задоволенні відповідних клопотань у разі відсутності належного обґрунтування необхідності їх проведення.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_4 скаржиться на бездіяльність прокурора та вказує, що органом досудового розслідування не пред`явлено підозру винним особам, а після скасування постанови про закриття кримінального провадження слідчий та прокурор не вчиняють жодних слідчих та процесуальних дій, а тому слід встановити строки досудового розслідування.

ВС у постанові від 01.12.2022 у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) зазначив, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого. Виходячи з цього, слідчий суддя на етапі досудового розслідування не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений змоги надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Завданням слідчого судді відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, є здійснення в порядку передбаченому цим Кодексом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування (постанова ВП ВС від 04.04.2019, провадження № 11-945 сап/18).

Згідно з висновком ВС у постанові від 14.02.2023 по справі №405/680/22, враховуючи різну правову природу «рішень» і «дій», частина 2 статті 307 КПК України визначає різні повноваження слідчого судді у випадку їх оскарження. При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК). Таким чином, Верховний Суд зробив висновок, що стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, і рішення зобов`язати прокурора закрити кримінальне провадження прийняте поза межами повноважень слідчого судді.

При цьому суд зауважує, що слідчий та прокурор є самостійними у своїй процесуальній діяльності і до повноважень слідчого судді не належить вирішення питання про зобов`язання вказаних осіб завершити досудове розслідування та передати справу до суду, оскільки наведене суперечить ч.1 ст.36, ч.5 ст.40 КПК України, і може бути визнано втручанням в діяльність уповноважених осіб по розслідуванню кримінального правопорушення.

У зв`язку з наведеним, відсутні підстави для задоволення скарги ОСОБА_4 щодо визнання бездіяльності прокурора, яка полягає у не вчиненні процесуальних дій, які він за законом зобов`язаний вчинити та слідчий суддя не вправі встановлювати строки досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Одночасно слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Кримінальне провадження за зверненням ОСОБА_4 зареєстровано 04.10.2017.

Впродовж досудового розслідування вказаного кримінального провадження, скаржник ОСОБА_4 неодноразово звертався з заявами, клопотаннями, скаргами до слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Наведене стверджується, зокрема, наступними судовими рішеннями.

Так, ухвалою слідчого Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2018 провадження по скарзі ОСОБА_4 в частині зобов`язання слідчого та прокурора визнати його потерпілим по кримінальному провадженні закрито на підставі ч.2 ст.305 КПК України. Скаргу ОСОБА_4 в частині скасування постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 02.03.2018 задоволено частково, зобов`язано слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 02.03.2018 в порядку, встановленому кримінально-процесуальним законом. В задоволенні скарги ОСОБА_4 в частині скасування постанови слідчого про проведення повторної експертизи від 03.03.2018 відмовлено.

Ухвалою слідчого Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 11.04.2018 провадження за заявою ОСОБА_4 про відвід слідчого закрито.

Ухвалою слідчого Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 14.05.2018 в задоволенні заяви ОСОБА_4 про відвід експерта у кримінальному провадженні №0001787 відмовлено.

Ухвалою слідчого Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 16.03.2020 провадження за скаргою ОСОБА_4 про зобов`язання слідчого Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області до вчинення дій, які полягають у оформленні належним чином постанови про проведення економічної експертизи, поданої в порядку ст.303 КПК України закрито.

Ухвалою слідчого Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26.03.2020 скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Скасовано постанову слідчого Стрийського ВП ГУНП у Львівській області від 13.03.2020 в частині відмови слідчого в призначенні економічної експертизи в сфері інтелектуальної власності. Зобов`язано слідчого повторно розглянути клопотання ОСОБА_4 від 04.03.2020 про призначення економічної експертизи в сфері інтелектуальної власності та призначити експертизу, з врахуванням доводів ОСОБА_4 , викладених в клопотанні від 04.03.2020, в тому числі в частині вихідних даних, наданих ОСОБА_4 , враховуючи питання, які містяться в ухвалі слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.08.2019. Роз`яснено слідчому, що при повторному вирішенні клопотання ОСОБА_4 від 04.03.2020 та призначенні економічної експертизи в сфері інтелектуальної власності, останній не обмежений питаннями, зазначеними в ухвалі слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30.08.2019 і за наявності підстав, передбачених законом, та враховуючи висновки експертиз, які містяться в матеріалах справи, він вправі поставити експерту і інші, аніж зазначені в ухвалі слідчого судді питання.

Ухвалою слідчого Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.12.2022 скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов`язано слідчого Стрийського РУП ГУНП у Львівській області розглянути скаргу ОСОБА_4 від 11.11.2022, в порядку та в строки, визначені КПК України. Зобов`язано прокурора Стрийської окружної прокуратури розглянути скаргу ОСОБА_4 від 17.11.2022, в порядку та в строки, визначені КПК України.

Окремою ухвалою слідчого Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 08.12.2022 обставини викладені в даній ухвалі доведено до відома керівника Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, керівника Стрийської окружної прокуратури, керівника ГУ НП у Львівській області, керівника Львівської обласної прокуратури для вжиття відповідних заходів реагування щодо недопущення порушення вимог кримінального процесуального законодавства, усунення подібних порушень в майбутньому, а також притягнення винних осіб до передбаченої законом відповідальності. Копію окремої ухвали направлено для відома та виконання керівнику Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, керівнику Стрийської окружної прокуратури, керівнику ГУ НП у Львівській області, керівнику Львівської обласної прокуратури.

Ухвалою слідчого Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 23.05.2023 скаргу ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов`язано керівника Стрийської окружної прокуратури розглянути у строки, передбачені ст.308 КПК України скаргу ОСОБА_4 від 14.03.2023 на бездіяльність прокурора, яка полягає у недотриманні розумних строків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001787 від 05.10.2017, за результатом розгляду винести відповідне процесуальне рішення у формі постанови, копію якої скерувати скаржнику.

Ухвалою слідчого Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 05.09.2023

постанову старшого слідчого СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 від 30.06.2023 про закриття кримінального провадження №0001787 від 04.10.2017 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.177, ч.1 ст.366 КК України скасовано. Зобов`язано слідчого відновити досудове розслідування кримінального провадження та провести таке з дотриманням вимог ст. 9 КПК України та правових обґрунтувань, зокрема, викладених в мотивувальній частині ухвали суду, за результатами якого прийняти відповідне рішення відповідно до ст. 283 КПК України.

З моменту ухвалення вказаного судового рішення жодні слідчі та процесуальні дії не вчинялися, в матеріалах кримінального провадження наявні копії документів та запити прокурора, подані після відкриття провадження за даною скаргою.

Зазначене свідчить про неналежну організацію органами прокуратури своєї роботи та їх несумлінне ставлення до виконання своїх обов`язків, що потягло за собою невиправдану тяганину та суттєве порушення вимог кримінально-процесуального законодавства і порушення прав та законних інтересів сторін.

З аналізу практики ЄСПЛ щодо тлумачення поняття «розумний строк» вбачається, що строк, який можна визначити розумним, не може бути однаковим для всіх справ і було б неприродно встановлювати один і той самий строк для всіх випадків. Таким чином, у кожній справі виникає проблема оцінки розумності строку, яка залежить від певних обставин (рішення у справі «Броуган та інші проти Сполученого Королівства»).

У розумінні ЄСПЛ для визначення того, чи була тривалість певного строку розумною, передусім встановлюється початок цього строку та його закінчення. Строк, який слід брати до уваги в зазначеному відношенні, охоплює весь період провадження.

У кримінальному провадженні відлік часу, на думку ЄСПЛ, починається з моменту пред`явлення обвинувачення в широкому розумінні цих слів. Тобто сюди включаються й арешт, і початок слідства, коли особу притягують як підозрювану, і повідомлення про кримінальне переслідування, й «інші дії, що мають на увазі схожі твердження і що істотно впливають на становище підозрюваного» (справа «Екле проти ФРН»). У п.253 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» йдеться: «Суд зазначає, що момент, з якого ст.6 починає застосовуватись до «кримінальних» питань, залежить від обставин справи. Провідне місце, яке займає в демократичному суспільстві право на справедливий судовий розгляд, спонукає Суд надавати перевагу «сутнісній», а не «формальній» концепції «обвинувачення», про яке йдеться у п.1 ст.6 (п.62 рішення від 18.01.2007 у справі «Шубінський проти Словенії»)».

Обов`язковість урахування цілої низки конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність створення ЄСПЛ переліку взаємопов`язаних критеріїв. У п.116 рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів (п.67 рішення у справі «Пелісьє і Сассі проти Франції»).

Слідчий суддя вважає, що обставини викладені в даній ухвалі слід довести до керівника Стрийської окружної прокуратури, керівника Львівської обласної прокуратури для вжиття відповідних заходів реагування щодо недопущення порушення вимог кримінального процесуального законодавства, усунення подібних порушень в майбутньому, а також притягнення винних осіб до передбаченої законом відповідальності.

Керуючись ст.ст. 21, 22, 303-304, 307, 308, 309, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Стрийської окружної прокуратури відмовити.

Обставини викладені в мотивувальній частині даної ухвали довести до відома керівника Стрийської окружної прокуратури, керівника Львівської обласної прокуратури для вжиття відповідних заходів реагування щодо недопущення порушення вимог кримінального процесуального законодавства.

Повний текст ухвали оголошено 17 листопада 2023 року о 16.50 год.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1