Справа № 947/9090/23
Провадження № 1-кп/947/834/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2023 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000859 від 28.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, не одружений, не працюючого, відсутні стійки соціальні зв`язки у суспільстві, у зв`язку з чим може переховуватися від суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно чинити тиск на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, може скоїти інше кримінальне правопорушення. Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 .

Прокурор просив суд продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_6 дію обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, раніше судимий, одружений, не має дітей, не працюючого, відсутні стійки соціальні зв`язки у суспільстві, у зв`язку з чим може переховуватися від суду. Крім того, обвинувачений ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно чинити тиск на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, може скоїти інше кримінальне правопорушення. Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, на думку прокурора, не може усунути існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти продовження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики на які посилається прокурор не доведені. Обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце мешкання, на його утриманні перебуває дружина та малолітня донька, тобто наявні міцні соціальні зв`язки, тому відносно нього можливо обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Обвинувачений ОСОБА_6 має

постійне місце мешкання, одружений, на його утриманні перебувають діти, у нього наявні тяжки захворювання, під час перебування в умовах ОСІ у ОСОБА_6 прогресувало захворювання у вигляді закритою форми туберкульоза легенів на відкритую форму туберкульоза легенів, в разі зміни запобіжного заходу на не пов`язаний з триманням під вартою, виїхати за межи країни не зможе, у зв`язку з забороною виїзду чоловікам віком від 18 до 60 років. Також, по справі зібрані всі докази, тому відсутній ризик їх знищення, тому враховуючи зазначене, захисник просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали думку свого захисника.

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з письмовим клопотанням про зменшення до 100 000 гривень розміру застави як алтернативного виду запобіжного заходу, саме такой розмір застави зможе сплатити його родина.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, клопотання прокурора, клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд прийшов до наступного.

Відповідно до п. 4,5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад п`ять років або ж до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вивчивши обвинувальний акт, клопотання прокурора, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що він не судимий в силу ст. 89 КК України, не одружений, не працевлаштований, відсутнє джерело доходу, тобто відсутні стійки соціальні зв`язки у суспільстві, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_5 винним, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, уникнути від явки до суду, може знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та незаконно чинити тиск на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, суд приходить до висновку про суспільний інтерес у триманні обвинуваченого під вартою, переважає над особистими інтересами обвинуваченого, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши обвинувальний акт, клопотання прокурора, суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, що він раніше неодноразово судимий за вчинення тяжких умисних злочинів, не працевлаштований, відсутнє джерело доходу, тобто відсутні стійки соціальні зв`язки у суспільстві, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_6 винним, того факту, що існують ризики того, що ОСОБА_6

перебуваючи на волі, зможе продовжити злочинну діяльність, уникнути від явки до суду, може знищити,сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно чинити тиск на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні,

суд приходить до висновку про суспільний інтерес у триманні обвинуваченого під вартою, переважає над особистими інтересами обвинуваченого, і що жоден з більш м`яких запобіжних заходів може не забезпечити належної поведінки обвинуваченого та запобігти передбаченим ст. 177 КПК України ризикам, а тому вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора щодо продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд також приймає до уваги і стадію даного судового провадження, в межах якого свідки на даний час судом не допитані, відтак докази, на яких може ґрунтуватися або якими може спростовуватися обвинувачення, судом не досліджувалися. В разі переховування обвинувачених, ризик якого залишається високим, стане неможливим подальше судове провадження та реалізація принципу змагальності сторін під час судового розгляду, що також зумовлює подальше застосування тримання під вартою щодо обвинувачених.

За таких обставин, суд вважає, що ризики, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не зменшилися та не перестали існувати на момент продовження цього запобіжного заходу і запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо, оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Розглядаючи доводи захисника ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з підстав погіршення стану здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 в умовах ОСІ, суд дослідивши довідку про про стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_6 29.11.2023 року прийшов до висновку, що в неї зазначено лише про те, які встановлені діагнози ОСОБА_6 та не зазначено про неможливість обвинуваченого утримуватись в умовах слідчого ізолятора.

Доводи захисника щодо наявності у обвинуваченних постійного місця мешкання, родини, тобто міцних соціальних зв`язків, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, розміру завданої матеріальної шкоди, суворості покарання, що загрожує останнім в разі визнання винуватими, даних про особу кожного обвинуваченого, суд вважає, що застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки кожного обвинуваченого.

Так, враховуючі вимог п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, особу кожного обвинуваченого, а також обставини кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , суд вважає необхідним залишити без змін визначений обвинуваченим раніше розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, оскільки підстави для зменшення розміру застави відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178,181,183,184,194,196,197,290,291,331,369-372, 376 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну обвинуваченим запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зменьшення розміру застави, залишити без задоволення.

Задовольнити клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Продовжити відносно ОСОБА_5 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОСІ» строком на 60 днів, тобто до 30.01.2024 року.

Залишити без змін, раніше визначений розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 190 000 гривень.

Продовжити відносно ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «ОСІ» строком на 60 днів, тобто до 30.01.2024 року.

Залишити без змін, раніше визначений розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 208 000 гривень.

Обвинувачені або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Обвинувачені звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на кожного обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обов`язки строком на 60 днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в

дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копія ухвали вручається обвинуваченим, прокурору та направляється уповноваженій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1