Провадження № 1-кп/484/455/23
Справа № 474/1576/23
У Х В А Л А

про призначення справи до судового розгляду

05.12.2023р. Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 по обвинуваченню

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Радушне Криворізького району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, що має середньо - спеціальну освіту, проходив військову службу по мобілізації на посаді робітника підсобного інженерного відділення інженерного взводу інженерної роти військової частини у військовому званні «солдат», одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт за матеріалами кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Заслухавши думку прокурора, інших учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, суд дійшов наступного.

Обвинувальний акт складений відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України. Прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності та вказане кримінальне провадження підсудне Первомайському міськрайонному суду Миколаївської області. Угод про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокурору судом не встановлено.

В підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 ,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, вказуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник ОСОБА_5 , проти задоволення клопотання прокурора заперечували, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, вказуючи, що потерпілий будь яких претензій до обвинуваченого не має і ризики, на даний час, відпали. Крім того, захисник стверджує, що ОСОБА_3 за станом здоров`я не може триматися під вартою, оскільки останній переніс сім контузій.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України" при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з цією статтею необхідність застосування запобіжного заходу, пов`язується з поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, після скоєння злочину, зокрема: намагання переховуватись від органів досудового розслідування та (або) суду; знищення, приховування або спотворення будь-якої речі чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; а також вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується особа.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем реєстрації характеризується позитивно.

Разом з тим, згідно службової характеристики, за час проходження служби ОСОБА_3 зарекомендував себе виключно з негативної сторони, як вкрай недисциплінований військовослужбовець, конфліктний та безвідповідальний. За характером дратівливий, нахабний, легко йде на конфлікт незважаючи на субординацію. До покладених службових обов`язків ставиться халатно, потребує постійного контролю, постійно порушує статути та керівні документи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає доведеним той факт, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, ризику незаконного впливу ним з цією метою на потерпілого і свідків кримінального правопорушення, а також ризику продовження обвинуваченим вчинення нових злочинів, не зникли та продовжують існувати.

Станом на теперішній час обставини, враховані при застосуванні запобіжного заходу відносно обвинуваченого не зникли, а тому подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою є виправданим та зазначеним ризикам неможливо запобігти, застосувавши до обвинуваченого будь-який більш м`який запобіжний захід.

Крім того, на думку суду, обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, що йому інкримінуються, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Також, посилання захисника на певні дані, що характеризують особу обвинуваченого, те, що він має проблеми зі здоров`ям, не можуть бути безумовними підставами для обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовують висновків суду про те, що ОСОБА_3 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України.

При цьому, будь яких належних доказів, стосовно того, що ОСОБА_3 за станом здоров`я не може триматися під вартою, оскільки останній переніс сім контузій обвинуваченим та його захисником не надані та в матеріалах справі відсутні.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора, щодо обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу є обґрунтованим, таким, що підлягає задоволенню, та вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 02.02.2024р. включно, без визначення розміру застави, відповідно до п. 1 ч.4 ст. 183 КПК України.

Таким чином, вислухавши думку учасників процесу, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у відкритому судовому засіданні, вирішивши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді та вчинивши всі необхідні дії, суд приходить до висновку про те, що наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду та завершує підготовку до судового розгляду.

Керуючись ст.ст.314-316 КПК України суд

УХВАЛИВ:

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово, на 12.12.2023р. на 11.00 год.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 02.02.2024р. включно.

Копію ухвали вручити учасникам процесу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1