Справа № 991/9850/23
Провадження № 1-кс/991/9942/23
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Київ скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та про поновлення строку на оскарження,

установив:

10.11.2023 засобами поштового зв`язку до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБ України), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за їхньою заявою від 19.10.2023, та про поновлення строку на оскарження.

І. Зміст скарги

19.10.2023 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 направили до НАБ України заяву про вчинення суддями Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень за ознаками, передбаченими ч. 1 ст. 356, ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 382 КК України. 23.10.2023 цю заяву було отримано уповноваженими особами НАБ України.

На даний час досудове розслідування не розпочато, відомості до ЄРДР у строк, передбачений ч. 1 ст. 214 КПК України, не внесено, що свідчить про бездіяльність уповноважених службових осіб НАБ України.

Скаржники просять вирішити питання про поновлення процесуального строку на подачу скарги, та зобов`язати уповноважену особу НАБ України внести до ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 19.10.2023.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили розглянути скаргу за їхньої відсутності та представника, враховуючи принцип диспозитивності згідно з ч. 1, 3 ст. 26 КПК України (арк. 4 скарги).

15.11.2023 від представника Національного бюро ОСОБА_7 надійшло заперечення на скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (Вх. № 42098/23), де зазначено, що Національне бюро заперечує щодо її задоволення, вважає скаргу безпідставною та необґрунтованою. Заявником не було наведено достатніх об`єктивних даних, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, здійснення досудового розслідування яких віднесено до підслідності детективів Національного бюро, про що заявника проінформовано листом від 27.10.2023 Вих № 112-225/33260. Також зазначив, що можливе порушення суддею норм матеріального або процесуального права не може кваліфікуватись як кримінальне правопорушення та як підстава притягнення судді до кримінальної відповідальності, оскільки відповідні порушення мають усуватись за наслідками перегляду судового рішення у вищих інстанціях. Розгляд інших, порушених питань у колективній заяві ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не відноситься до компетенції Національного бюро, з огляду на що заяву направлено до Територіального управління Державного бюро розслідувань, яке розташоване у місті Миколаєві, про що повідомлено заявника. Представник НАБ України просив проводити розгляд скарги за його відсутності.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності скаржників та представника Національного антикорупційного бюро України, оскільки це не є перешкодою для розгляду поданої скарги.

ІІІ. Встановлені обставини, оцінка та мотиви слідчого судді

Щодо поновлення процесуального строку на подання скарги слідчий суддя зазначає, що скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів встановлено, що 19.10.2023 скаржниками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засобами поштового зв`язку направлена заява про вчинення кримінальних правопорушень від до НАБ України (підтверджується відомостями з сайту «Укрпошта» за поштовим трекінгом № 900).

Враховуючи, що уповноважена особа НАБ України мала внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень відповідно до заяви, яка була отримана 23.10.2023, у невідкладний строк, але не пізніше 24 годин після отримання, тобто до 24.10.2023 включно, тому бездіяльність детектива має обраховуватись з 25.10.2023. Таким чином, строк звернення зі скаргою до слідчого судді спливав о 24 год 03.11.2023.

Разом з тим, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України 04.11.2023, тобто наступного дня після спливу визначеного КПК України строку.

У скарзі від 03.11.2023, яку було підписано ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та направлено поштою Вищого антикорупційного суду, міститься прохання про поновлення строку оскарження, який пропущено з поважних причин.

Враховуючи викладене та те, що скаржниками було допущено помилку під час обрахування строку оскарження, слідчий суддя вважає можливим поновити такий строкю

Дослідивши зміст скарги, долучені до неї матеріали та письмові заперечення представника Національного бюро, слідчий суддя дійшов висновку, що подана ОСОБА_3 та ОСОБА_4 скарга задоволенню не підлягає з огляду на такі обставини.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Частиною 1 ст. 214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, настає після спливу 24 годин з моменту подання заяви про кримінальне правопорушення та отримання такої заяви слідчим, прокурором.

За змістом п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. При цьому, об`єктивними даними, які можуть свідчити про наявність ознак злочину є відомості, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення).

Положення ст. 214 КПК України перебувають у тісному взаємозв`язку з положеннями ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому наявність фактичних даних, які вказують на ознаки складу злочину кримінального правопорушення, має бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298). Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України.

Аналіз вищезазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають заяви чи повідомлення, в яких заявником порушено перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, тобто ініційовано здійснення дій, визначених КПК України.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв зазначених вище.

Викладене дає підстави вважати, що внесенню до ЄРДР в порядку ч. 1 ст. 214 КПК України підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатньо відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.

Отже, бездіяльність, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, може бути констатована лише у випадку, якщо відповідна заява чи повідомлення містять відомості саме про кримінальне правопорушення.

Перевіряючи наявність підстав для зобов`язання уповноважених осіб НАБ України внести інформацію про кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , слідчий суддя зазначає таке.

Із долученої до матеріалів скарги заяви від 19.10.2023 вбачається, що скаржники просили Національне антикорупційне бюро України внести до ЄРДР відомості про вчинені кримінальні правопорушення суддями Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час розгляду судових справ № 489/1873/21, № 489/6087/21, які зловживаючи своїми службовими повноваженнями, вчинили самоправство, яким заподіяна шкода інтересам громадян, склали офіційний документ із завідомо неправдивими відомостями та умисно не виконали рішення Європейського суду з прав людини, рішення Конституційного Суду України.

В заяві зазначено, що рішенням від 27.07.2021 у справі № 489/1873/21 суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 відмовив ОСОБА_3 у задоволенні його позову до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про захист прав споживача.

Як підставу, суддя ОСОБА_5 відзначив, що «позивач ОСОБА_3 , при зверненні до суду не обґрунтував в чому полягає порушення його права, як позичальника у даному випадку, оскільки позовні вимоги ґрунтуються лише на правовідносинах, що виникли з іпотечного договору, де він не є стороною, а іпотекодавцем є ОСОБА_4 , яка не є учасником справи. Позивачем не доведено порушення його прав позичальника при проведенні банком реєстрації права власності на іпотечне майно, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з його необґрунтованістю».

Також у заяві зазначено, що ухвалою від 07.09.2022 у справі № 489/6087/21 суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_6 залишила без розгляду позовну заяву Громадської організації «Правозахисник Миколаївської області» від 07.09.2021. Як підставу, суддя ОСОБА_6 вказує, що «ГО «Правозахисник Миколаївської області» не наділена відповідними повноваженнями подавати позов від імені ОСОБА_8 , оскільки немає норми закону, якою б регулювалося таке право, а позивач не має відповідних повноважень представника - довіреності на правничу допомогу і адвокатського посвідчення уповноваженого представника позивача».

Таким чином, заявники вважають, що рішенням від 27.07.2021 у справі № 489/1873/21 та ухвалою від 07.09.2022 у справі № 489/6087/21 судді порушили їх право на «справедливий розгляд справи безстороннім судом та ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження».

Інформації, яку викладено ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у поданій ними заяві про вчинення кримінальних правопорушень, не достатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування стосовно суддів Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а в заяві скаржників висловлені суб`єктивні припущення про вчинення ними протиправних дій через незгоду з ухваленими суддями рішеннями у справах № 489/1873/21, № 489/6087/21.

Слідчий суддя дійшов висновку про відсутність у заяві конкретних відомостей, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення суддями Ленінського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, про які зазначають ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Викладена у заяві інформація щодо зловживання службовими особами своїми службовими становищем не підтверджена жодними доводами та відомостями, а матеріали скарги не містять відповідного документального підтвердження подій вчинення кримінальних правопорушень. Твердження про вчинення кримінальних правопорушень є виключно суб`єктивною думкою скаржників та має характер припущення, тому не можуть свідчити про те, що існує ймовірність вчинення кримінальних правопорушень і що описані у скарзі факти потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Крім цього, варто зазначити, що у разі незгоди із судовим рішенням скаржники мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення у відповідності до вимог ч. 1 ст. 14 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб НАБ України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР.

Керуючись статтями 303, 304, 306, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та про поновлення строку на оскарження - відмовити.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1