Справа № 545/3729/23
Провадження № 1-в/545/631/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2023 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

представника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області м. Полтави клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя Запорізької області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимої:

-11.11.2014 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном 1 рік;

-01.10.2015 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11.11.2014 р. та призначено остаточно покарання - 2 роки 1 місяць позбавлення волі;

-19.04.2016 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Жовтневого районного суду Запоріжжя від 01.10.2015 р. та призначено остаточно покарання - 2 роки 2 місяці позбавлення волі;

-07.09.2016 Комунарським районним судом міста Запоріжжя за ч.2 ст.185 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суровим за вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 19.04.2016 р. призначено остаточно покарання у вигляді 2 років 2 місяців позбавлення волі;

-29.10.2018 Вільнянським районним судом Запорізької області за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном - 1 рік;

-04.01.2019 Хортицьким районним судом міста Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70, ст. 72 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з випробувальним терміном 2 роки;

-08.11.2019 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70, 71 КК України засуджена до 3 років 2 місяців позбавлення волі. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 11.03.2021 вирок від 08.11.2019 залишено без змін.

-03.08.2021 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ст. 71 КК України засуджена до 3 років 3 місяців позбавлення волі. Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09.12.2021 вирок від 03.08.2021 залишено без змін.

засудженої: 17.02.2022 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. У відповідності до ч.4 ст.70 КК України призначено остаточно покарання - 3 роки 3 місяці позбавлення волі.

у с т а н о в и в:

Засуджена ОСОБА_4 звернулась до суду із клопотанням про застосування заміни невідбутої частини покарання 6місяців позбавлення волі на більш м`яке покаранням у виді громадських або виправних робіт, посилаючись на те, що вона відбула більше 3/4 строку покарання і довела виправлення.

В судовому засіданні засуджена та захисник клопотання підтримали.

Представник адміністрації виправної колонії клопотання не підтримала, вказавши, що згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого та характеристики ОСОБА_4 не довела своє виправлення.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував в зв`язку з безпідставністю, враховуючи характеристику засудженої та висновок щодо ступеня її виправлення.

Після дослідження матеріалів особової справи, характеристики та висновку щодо ступеня виправлення засудженої засуджена та захисник просили розгляд питання відкласти на невизначений термін для надання можливості засудженій виправитися, отримати заохочення та нову характеристику з позитивними відомостями. В задоволенні клопотання про відкладення судом відмовлено з огляду на розумність строків розгляду клопотанням про застосування заміни невідбутої частини покарання, враховуючи визначені законом у ст. 539 КПК України строки та те, що з розгляду клопотання проводилося 5 судових засідань, які за клопотанням сторони захисту неодноразово відкладалися для надання можливості належно підготуватися до розгляду. Розгляд клопотання по суті не позбавляє засуджену можливості користуватися наданими їй законом правами, подавати клопотання, звертатися до суду із зверненнями в подальшому.

Дослідивши матеріали справи та особової справи, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 82 КК України у разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст.. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ); б) при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким - того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК ; в) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років, - того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК).

Оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Згідно вимог ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Як встановлено судом, засуджена раніше неодноразово судима, відбуває покарання в ДУ «Надержинщинська виправна колонія (№ 65)» з 19.01.2023.

Як вбачається із матеріалів провадження, засуджена неодноразово судима, притягнута до кримінальної відповідальності за 9 вироками, після звільнення за відбуттям покарання щоразу вчиняла новий злочин, що свідчить про її стійку антисоціальну спрямованість.

За час відбування покарання в ВК заохочень не має, має 2 погашених на даний час стягнення (накладені 03.06.2021 та 31.01.2023), дисциплінарних стягнень не має. В установі працевлаштована.

Крім того, засуджена просить про заміну невідбутої частини покарання виправними роботами, однак не надає гарантійного листа, будь-яких відомостей, що якась установа, організація, підприємство, ФОП, тощо бере на себе зобов`язання укласти з нею м трудові відносини з оплатою праці та буде здійснювати контроль під час її робити на підприємстві, своєчасно інформувати КВІ про ухилення засудженої від відбування покарання, переведення на іншу роботу чи посаду, а також її звільнення у разі застосування до засудженої заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді виправних робіт з утриманням частини заробітку в дохід держави.

Також не обгрутована жодними доводами і вимога щодо заміни невідбутої частини покарання громадськими роботами.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженої ОСОБА_4 із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженої, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженої, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI): 48 балів. Засуджений став на шлях виправлення та має бути представлений на умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (згідно ст.. 81 КК України) ? 65 балів.

Засуджена має плани та цілі на майбутнє, висловлює бажання змінюватися, але плани на майбутнє не чіткі, не готова змінювати своє життя, недостатньо усвідомлює необхідність змін, до засудження не працювала.

Відповідно до наданої характеристики на засуджену, остання до роботи відноситься посередньо. Рівень адаптації засудженої низький, ОСОБА_4 демонструє не велику наявність соціально- правового інфантилізму, що призводить до легковажного ставлення до встановленого КК України обмежень та заборон. Рівень педагогічної занедбаності середній, кримінальної зараженості високий. Засуджена не розділяє та ситуативно дотримується неформальних настанов злочинної субкультури. Має певні дефекти особистісних установок, що проявляється у відсутності стійкої установки на дотримання право слухняної поведінки. Поведінка асоціальна, за стійкістю прояву послідовно криміногенна, за характером корислива зі зневажливими проявами. У соціальній поведінці залежність від думки групи. У стресовій ситуації може втрачати контроль над власними емоціями. Афективні реакції проявляються у погано стримуваній імпульсивності, хаотичності дій та проявах агресії. Бувають прояви неадекватної до ситуації поведінки, самооцінка дещо завищена. Засуджена демонструє антисоціальні тенденції, у її поведінці виключені випадковості. Враховуючи вищевикладене, потребує подальшого контролю та корекції поведінки.

З врахуванням того, що поведінка засудженої враховується за весь період відбування нею покарання, суд вважає, що засуджена не довела своє виправлення.

Аналізуючи встановлені обставини, суд вважає, що засуджена ОСОБА_4 не довела своє виправлення і не заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 82 КК України, ст.537 ч.3 КПК України суд,

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженої ОСОБА_4 -відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ