Справа № 496/6304/23
Провадження № 1-кс/496/2740/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Алаверді, Вірменії, громадянина України, освіта середня, офіційно не працевлаштованого, інваліда ІІ групи, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

за матеріалами кримінального провадження за № 0000649 від 11.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий ОСОБА_7 звернулася до суду з клопотанням про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, мотивуючи тим, що 09.09.2023 близько 23 год. 50 хв. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 перебував у будинку, за адресою АДРЕСА_1 , де разом з ОСОБА_8 проводив дозвілля, розпиваючи алкогольні напої.

В ході чого, між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 виник раптовий конфлікт з мотивів раптово виниклих неприязних відносин. В цей час, в ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження.

Перебуваючи на кухні вказаного домоволодіння, ОСОБА_5 дочекавшись підходящого моменту, задля реалізації злочинної мети, спрямованої на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, діючи умисно, протиправно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних державою цінностей життя та здоров`я людини, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх протиправних наслідків наніс ОСОБА_8 не менше двох ударів кулаком правої руки в область обличчя, грудної клітки та живота, спричинивши тим самим ОСОБА_8 тілесні ушкодження у виді закритої травми органів черевної порожнини, травматичного розриву тонкого кишківника, розмитого перитоніту, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, множинних саден.

Після чого, реалізувавши свій злочинний задум, ОСОБА_5 з місця події зник.

Відомості по даному факту було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000649 від 11.09.2023.

За результатами досудового розслідування, 19.09.2023 по даному факту ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

13.10.2023 слідчим суддею Біляївського районного суду Одеської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Зважаючи на складність кримінального провадження, значний об`єм слідчих дій, які необхідно провести у кримінальному провадженні з метою з`ясування обставин, що підлягають доказуванню, постановою керівника Біляївської окружної прокуратури від 16.11.2023 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, тобто до 19.12.2023.

Разом з цим, 17.11.2023 слідчим суддею Біляївського районного суду Одеської області задоволено клопотання слідчого та продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до 3 місяців, тобто до 19.12.2023 в ДУ «ОСІ».

Прокурор у судовому засіданні на задоволенні клопотання наполягав, посилаючись на обставини викладені у письмовому клопотанні щодо існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, також зазначив, що у прохальній частині клопотання слідчим допущено технічну описку, а тому просив продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному на 60 днів, в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення клопотання. При цьому посилалася на те, що її підзахисний щиро розкаюється у вчиненому, раніше не судимий. Крім того, оскільки пред`явлена підозра прокурора не обґрунтована та ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені з боку сторони обвинувачення, захисник просила відмовити у задоволенні вказаного клопотання та застосувати більш м`який запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника, при цьому зазначив, що його незаконно тримають під вартою, він інвалід ІІ групи.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчивши матеріали, додані до клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно ч. 2 ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практикою Європейського суду з прав людини, передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 84 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Харченко проти України», п.4 ст. 5 Конвенції передбачає право заарештованих або затриманих осіб на судовий контроль щодо матеріально-правових і процесуальних підстав позбавлення їх волі, що, з погляду Конвенції, є найважливішими умовами забезпечення «законності». Це означає, що суд відповідної юрисдикції має перевірити не тільки питання дотримання процесуальних вимог національного законодавства, але й обґрунтованість підозри, яка послужила підставою для затримання, і законність мети, з якою застосовувались затримання та подальше тримання під вартою (див. справу «Буткевічус проти Литви», № 48297/99, п.43, ЄКПЛ 2002-ІІ).

Клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

На підставі п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину та до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри підтверджена матеріалами, доданими до клопотання, а саме: протоколом огляду місця події від 10.09.2023, в ході якого виявлено та вилучено одяг потерпілого ОСОБА_8 , змиви РБК; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 11.09.2023, який пояснив, що 09.09.2023 року до нього прийшов в гості ОСОБА_5 , та вживав з ним алкогольні напої. В ході розпиття алкогольних напоїв ОСОБА_5 почав висказувати претензії до потерпілого, спровокував конфлікт, в ході якого наніс тілесні ушкодження потерпілому; протоколом впізнання особи за фотознімками від 11.09.2023; протоколом впізнання вилучених речей з місця події від 12.09.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.09.2023, яка пояснила, що її син повідомив їй, що у них вдома був ОСОБА_5 , який побив його, та його доправлено після отриманих тілесних ушкоджень до лікарні; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.09.2023, пояснив, що 09.09.2023 року перебував в гостях у ОСОБА_8 , де вживав спиртні напої. Через деякий час до них зайшов ОСОБА_5 , та знаючи що він має психічні розлади, він пішов додому. Наступного дня він дізнався від ОСОБА_8 , що ОСОБА_5 побив його та він себе дуже погано почуває; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.09.2023, який пояснив, що 09.09.2023 року разом із своєю співмешканкою ОСОБА_12 він прийшли в гості до ОСОБА_8 де вживали спиртні напої. В цей момент до них прийшов ОСОБА_5 , який запитав, що вони роблять, та почувши відповідь вийшов з будинку та пішов у невідомому напрямку. Через деякий час він разом із своєю співмешканкою пішли додому. Наступного дня вони вирішили запросити до себе додому ОСОБА_8 , однак він відмовився йти до них, та повідомив їм, що його сильно побив ОСОБА_5 , та йому дуже погано; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.09.2023, пояснила, що вона разом із своїм співмешканцем перебувала в гостях у ОСОБА_8 , де вони вживали спиртні напої. Коли вони перебували у ОСОБА_8 , то до них прийшов ОСОБА_5 , який був в стані алкогольного сп`яніння, та поводив себе агресивно, поспілкувавшись вийшов з будинку у невідомому напрямку; протоколом обшуку проведеного за адресою АДРЕСА_1 від 11.09.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 19.09.2023; іншими матеріалами досудового розслідування у їх сукупності.

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 177 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, які унеможливлюють застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України: незаконний вплив підозрюваного на свідків, експертів, спеціалістів у вказаному кримінальному провадженні з метою викривлення фактичних обставин вчиненого злочину;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: вчинити інше кримінальне правопорушення, підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має легального джерела отримання доходів.

Отже, враховуючи вищевикладене та те, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, підозрюваний ОСОБА_5 , розуміючи тяжкість покарання та перебуваючи на свободі, може вчиняти дії направлені на уникнення кримінальної відповідальності та дії перераховані в ч. 1 ст. 177 КПК України, тим самим перешкоджати всебічному, повному і неупередженому проведенню досудового розслідування, так як останній офіційно не працює, офіційного джерела доходу не мав і не має, в сукупності усе вищесказане підтверджує та встановлює наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права визначення застави, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України та дотримання ним належної поведінки.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, то суд приймає до уваги вказані обставини, разом з тим враховує ризики передбачені ст. 177 КПК України, що були підставою для застосування щодо ОСОБА_5 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу - не має.

Таким чином, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 є цілком обґрунтованими, так як вищевикладене дає достатні підстави для обрання виключного запобіжного заходу.

Обрання інших, менш тяжких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, домашній арешт чи застава не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього кримінальним процесуальним законодавством обов`язків.

Підставою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, а також вищеперерахованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, суд вважає недоцільним визначати йому розмір застави.

Таким чином, застосування більш м`яких запобіжних заходів не сприятиме запобіганню ризику, передбаченому п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, тому клопотання слідчого слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Встановити строк дії ухвали - 60 днів, а саме: з 14 грудня 2023 року до 11 лютого 2024 року, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено 18 грудня 2023 року.