Справа № 140/2167/16-к
Провадження №1-кп/930/16/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого (в режимі відеоконференції): ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирові матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000323 від 12.06.2016 року за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , 07.10.2011 будучи засудженим Замостянським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 121 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк сім років, звільнившись 16.02.2016 з місця відбування покарання у зв`язку з відбуттям строку покарання, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.

Так, Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 16.02.2016 відносно ОСОБА_4 встановлено адміністративний нагляд терміном на 20 місяців та застосовано відносно нього ряд обмежень та заборон у вигляді: заборони виходу з будинку (квартири) з 22:00 год. до 06:00 год.; заборони відвідувати заклади, де продаються спиртні напої на розлив; зобов`язання з`являтися до територіального органу поліції за місцевим проживання чотири рази на місяць для реєстрації (з 16.02.2016 по 16.10.2017) та письмово повідомляти працівників поліції, які здійснюють адміністративний нагляд про зміну свого місця проживання, роботи, а також про виїзд за межі району.

З ухвалою про встановлення адміністративного нагляду, ОСОБА_4 ознайомлений, про що свідчить його власноручний підпис та ухвалі суду.

Однак, нехтуючи вище вказаними заборонами, ОСОБА_4 приблизно в кінці травня 2016 року, точної дати не встановлено, маючи на меті ухилитись від адміністративного нагляду, умисно самовільно залишив, без належного дозволу працівників поліції Немирівського ВП, місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , порушивши при цьому вимоги п. «В» ст. 9 Закону України «Про адміністративний нагляд за особою, звільненої з місць позбавлення волі».

Після цього, ОСОБА_4 ,. перебуваючи в м. Вінниця, протягом липня-серпня 2016 року вчинив ряд крадіжок чужого майна та 31.08.2016 був затриманий працівниками поліції Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області, у порядку ст. 208 КПК України за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

03.10.2023 року обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заявив клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 395 КК України на підставі ст. 49 КК України і закриття кримінального провадження.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Суд, розглянувши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає,що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч. 8 цієї статті закриття кримінального провадження на цій підставі не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, що і передбачає ст. 395 КК України.

Частина друга статті 49 КК України передбачає, що перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово оголошувався в розшук, внаслідок чого перебіг давності зупинявся та відновлювався після явки обвинуваченого до суду.

Як вбачається із обвинувального акту, з дня вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, а саме травень 2016 року, минуло більше п`яти років.

В ухвалі ВС від 10.05.2022 у справі № 735/1121/20 (провадження № 51-4808км21) роз`яснено, що враховуючи вживання цього виразу в однині, «у цьому разі» посилається на одну ситуацію («ця ситуація, «цей раз», «цей випадок»), а саме ситуацію, коли перебіг строку, передбаченого частиною 1 статті 49 КК, зупинився і згодом відновився. У цьому разі («строк зупинився і згодом відновився») третє речення передбачає, що особу має бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років (або п`ять років для проступку).

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди такої особи на звільнення на підставі спливу строків давності.

Речові докази по справі відсутні.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 284, 285, 288, 372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 395 КК України на підставі ст. 49 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України на підставі ч.2 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000323 від 12.06.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1