СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 306/88/24
Провадження № 1-кс/306/23/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2024 року м. Свалява

Слідчий суддя Свалявського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000014 від 09 січня 2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, а саме на вилучений 09.01.2024 року легковий автомобіль марки ВАЗ 21051 д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору; на два відрізки з слідами папілярних узорів пальців рук, з поверхні дверей та даху автомобіля перенесені на таблицю додаток до протоколу огляду місця події; змив з керма; змив з ручки перемикання швидкості; змив з ручки відкриття водійських дверей; змив з ручки відкриття передніх пасажирських дверей; частина (елемент) одягу «китиця» із забороною використовувати та розпоряджатися тимчасово вилученим майном до прийняття кінцевого рішення по даному кримінальному провадженні.

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника СВ відділення поліції №1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся в суд із зазначеним клопотанням посилаючись на те, що 08.01.2024 року близько 23:50 год., невстановлена особа, перебуваючи по вул. Головна, с. Неліпино, Мукачівського району, Закарпатської області, неподалік будівлі Неліпинської сільської рада, що за адресою: с. Неліпино, вул. Головна, 157, Мукачівського району, Закарпатської області незаконно заволоділа транспортним засобом марки «ВАЗ», моделі «21051», бежевого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , чим спричинила останньому матеріальної шкоди, яка встановлюється.

09 січня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією, передбаченою ч.1 ст. 289 КК України, номер кримінального провадження №0000014.

В клопотанні заступник начальника СВ відділення поліції №1 зазначає, що в ході огляду місця події, а саме земельної ділянки за адресою Мукачівський район, с. Неліпино, поруч траси М06 «Київ-Чоп» було виявлено та вилучено: легковий автомобіль марки ВАЗ 21051 д.н.з. НОМЕР_2 , бежевого кольору; два відрізки з слідами папілярних узорів пальців рук, з поверхні дверей та даху автомобіля перенесені на таблицю додаток до протоколу огляду місця події; змив з керма; змив з ручки перемикання швидкості; змив з ручки відкриття водійських дверей; змив з ручки відкриття передніх пасажирських дверей; частина (елемент) одягу «китиця». В обгрунтування доводів клопотання посилається на те, що майно (вказане у клопотанні) постановою заступника начальника СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_3 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000014 за ч.1 ст.289 КК України. Вимоги мотивує тим, що тимчасово вилучене майно має значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, може містити відомості, які можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому є необхідним накладення арешту на зазначене в клопотанні майно. Просить клопотання задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні із забороною користуватися та розпоряджатися майном у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження. Одним із таких заходів є арешт майна. Відповідно до ч.1 ст. 171 КПК України - з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України - сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання речей, документів, проведення інших процесуальних дій.

Розгляд клопотання призначено у судовому засіданні на 16:00 годину 16.01.2024 року.

Заступник начальника СВ відділення поліції №1 подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Вимоги у клопотанні про накладення арешту підтримує, просить задовольнити.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази, якими заступник начальника обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до положень п.18 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні; ч.3 ст. 26 КПК принцип диспозитивності передбачає, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України - тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду; ч.5 ст.132 КПК України - під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України - у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; п. 1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів .

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; ч.3 ст.170 КПК України - у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України - арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження).

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0000014 від 09.01.2024 року відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Постановою заступника начальника СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 від 09.01.2024 року про визнання предметів речовими доказами - легковий автомобіль марки ВАЗ 21051 д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору; два відрізки з слідами папілярних узорів пальців рук, з поверхні дверей та даху автомобіля перенесені на таблицю додаток до протоколу огляду місця події; змив з керма; змив з ручки перемикання швидкості; змив з ручки відкриття водійських дверей; змив з ручки відкриття передніх пасажирських дверей; частина (елемент) одягу «китиця» визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000014 від 09.01.2024 року за ч.1 ст.289 КК України.

За правилами ст. 84, 85 КПК України - доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий суддя на даній стадії не оцінює докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, а на підставі оцінки сукупності отриманих даних (які мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення; повинні давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків) доходить висновку, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження - арешт майна у кримінальному провадженні №0000014 за ч.1 ст.289 КК України (незаконне заволодіння транспортним засобом).

Відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч.5 ст. 173 КПК України - у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, яке підлягає арешту, підстави застосування арешту майна, заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном (заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі майна).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.167 КПК України - тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей щодо яких є достатні підстави вважати, що вони пристосовані, чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.

Слідчий суддя встановив, що заступником начальника СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області у клопотанні обґрунтовано необхідність накладення арешту на тимчасово вилучене майно (зазначене у клопотанні), яке з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами може мати суттєве значення для встановлення важливих обставин у даному кримінальному провадженні та приймає до уваги, що накладення арешту на тимчасово вилучене майно (зазначене у клопотанні) проводиться з метою забезпечення завдань кримінального провадження щодо досудового розслідування.

Сідчий суддя вважає, що клопотання необхідно задовольнити частково в частині розпорядження транспортним засобом, оскільки для потреб слідства це є достатнім. Слідчий суддя вважає, що відсутній ризик для пошкодження, псування, знищення, використання, чи перетворення при необхідності його дослідження. Отже, його перебування на штраф майданчику є невиправданим і такий підлягає поверненню.

Відповідно до ч.3 ст.173 КПК України - часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 175 КПК України - ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя вважає необхідним зобов`язати ОСОБА_5 відповідально зберігати даний речовий доказ, а саме транспортний засіб марки ВАЗ 21051 д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольору, до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 09 січня 2024 року та надавати такий для потреб досудового розслідування за першою вимогою.

Керуючись ст. 16, 21, 93, 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №1 Мукачівського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області, капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на транспортний засіб марки ВАЗ 21051 д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольоруіз забороною ОСОБА_5 та іншим особам розпоряджатися цим майном; на два відрізки з слідами папілярних узорів пальців рук, з поверхні дверей та даху автомобіля перенесені на таблицю додаток до протоколу огляду місця події; змив з керма; змив з ручки перемикання швидкості; змив з ручки відкриття водійських дверей; змив з ручки відкриття передніх пасажирських дверей; частина (елемент) одягу «китиця»із забороною ОСОБА_5 та іншим особам використовувати та розпоряджатися цим майном до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 09 січня 2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Заборонити ОСОБА_5 розпоряджатися (відчужувати) легковий автомобіль марки ВАЗ 21051 д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольорудо закінчення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000014 від 09 січня 2024 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Повернути легковий автомобіль марки ВАЗ 21051 д.н.з. НОМЕР_1 , бежевого кольоруна відповідальне зберігання ОСОБА_5 та зобов`язати такого відповідально зберігати такий до закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 09 січня 2024 року, надавати такий для потреб досудового розслідування за першою вимогою.

Ухвала виконується негайно. Ухвала слідчого судді про арешт майна під час досудового розслідування може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Копію ухвали після її постановлення направити заступнику начальника СВ.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ

СВАЛЯВСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ

ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ ОСОБА_6