17.10.2023
Справа № 642/5283/23
н/п 1-кс/642/2806/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові скаргу потерпілого ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу ( з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві від 02.06.2023 про закриття кримінального провадження №0000091 від 08.11.2022, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою, в якій просить суд скасувати постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві про закриття кримінального провадження №0000091 від 08.11.2022.

В обґрунтування своєї скарги зазначив, що слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000091 від 08.11.2022 за ч.2 ст.382 КК України. За результатами досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні 02.06.2023 слідчим прийнято рішення про закриття вказаного кримінального провадження. При цьому, копію оскаржуваної постанови йому так і не було направлено, а про закриття кримінального провадження йому стало відомо з листа начальника Управління Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 01.08.2023, який ним отримано лише 18.08.2023. Заявник вважає закриття кримінального провадження слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харків) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 передчасним, в тому числі його як заявника чи потерпілого не було допитано, слідчим не вчинено необхідних слідчих дій в кримінальному провадженні для перевірки обставин на які він посилався у заяві про вчинення кримінального правопорушення. Враховуючи викладене просить скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження та відновити досудове розслідування кримінального провадження №0000091 від 08.11.2022.

Заявник будучи у судовому засіданні підтримував скаргу. Також ним були надані додаткові пояснення до скарги, у яких він наполягав на тому, що рішення слідчим прийнято без надання оцінки доводам та повідомленням, зазначеним ним у заяві, крім того, він не будучи обізнаним про те, у кого з посадових осіб в провадженні перебуває справа, був позбавлений можливості заявляти клопотання, скаргу підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити. Вказав, що слідчою неналежним чином проведено досудове розслідування, а тому безпідставно закрито кримінальне провадження. У останнє судове засідання не прибув, просив розглянути скаргу за його відсутністю.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду повідомлялися належним чином, матеріали кримінального провадження суду не надані. Електронною поштою була надана копія постанови про закриття кримінального провадження, та клопотання прокурора про розгляд скарги за відсутністю представника прокуратури, та зазначено що проти задоволення скарги заперечує, постанова про закриття кримінального провадження є законною та обгрунтованою.

Відповідно до ч.3 ст. 306КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим його розгляд у відсутність особи, за скаргою якої здійснюється судове провадження. При цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 22, 26, 306 КПК України.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність не з`явившихся осіб, на підставі наданих доказів.

Вивчивши доводи поданої скарги та надані докази у їх сукупності, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Так, відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Так, згідно п. 2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діяннях складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, перебувало кримінальне провадження №0000091 від 08.11.2022 за ч.2 ст.382 КК України.

За результатами досудового розслідування слідчою другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діях начальника СД Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК Укрїни.

Надана слідчому судді в електронному вигляді копія постанови про закриття кримінального провадження не містить дати винесення та підпису слідчої, однак з листа начальника Управління Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 від 01.08.2023 вбачається що у вищевказаному кримінальному провадженні 02.06.2023 слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження №0000091 від 08.11.2022.

Так, вказане кримінальне провадження, відповідно до постанови, закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України установлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. При цьому кримінальним процесуальним законом передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Пункт 2 ч.1 ст.284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. Зміст мотивувальної частини постанови слідчого повинен містити відомості про обставини, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя повинен на підставі пояснень заявника, слідчого (прокурора) та матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий (прокурор) всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і обєктивного дослідження як обставин зазначених в заяві про скоєння кримінального правопорушення так і обставин встановлених ним в кримінальному провадженні, і чи маються передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Ухвалюючи рішення за даною скаргою, слідчий суддя погоджується з доводами скаржника в тій частині, що у ході досудового розслідування слідчим не був допитаний сам ОСОБА_3 , як заявник або потерпілий, про відомі йому обставини, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні.

З тексту постанови слідчого протилежного не встановлено.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Оскільки, закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, провадження має закриватися після всебічного, повного, об`єктивного дослідження всіх обставин та після надання оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Відповідно до закону, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, має бути викладена суть заяви особи, фактичні обставини, має бути надана відповідь на всі поставлені запитання особою, що здійснює захист своїх прав.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що застаттею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців; доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчий суддя враховуючи вищевказане, приходить до висновку що вимоги ч.2 ст.9 КПК України та ч. 2 ст. 93 КПК України слідчим виконані не в повному обсязі.

Як перевірено слідчим суддею, при винесенні оскаржуваної постанови слідчий, в порушення вимог ч. 2 ст. 9 КПК України щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, ним не надана належна правова оцінка обставинам кримінального правопорушення про які повідомляв заявник, та передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження, за відсутністю складу кримінального правопорушення.

Крім того, слідчому судді не надані матеріали кримінального провадження №0000091 від 08.11.2022, а відтак, не спростовано доводи скаржника.

За таких обставин слідчий суддя вважає, що прийнята постанова є передчасною, постанова слідчого про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, при проведенні досудового розслідування необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини, провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

За змістом положень п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Згідно ч. 3ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.284,303,306,307, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_4 від 02.06.2023 року про закриття кримінального провадження №0000091 від 08.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1