Справа № 463/1228/23
Провадження № 1-кс/463/8406/23
У Х В А Л А

про скасування арешту майна

15 листопада 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника - адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Персеверенс» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000010 від 17.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Персеверенс», звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23.03.2023 року у кримінальному провадженні за № 0000010 від 17.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23.03.2023 року, накладено арешт на захисну споруду цивільного захисту сховище № 48395, що розташоване за адресою: м.Львів вул.Навроцького,1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101 - нежитлова будівля «літ.К», загальною площею 97,0 кв.м., яка перебуває у власності ТзОВ «Персеверенс», шляхом заборони відчуження, розпорядження, перетворення, передачі чи продажу іншим особам. Вважає дану ухвалу незаконною, необґрунтованою, та такою, що не відповідає вимогам КПК України. Зазначає, що вказане нежитлове приміщення (літ.К), площею 97,0 кв.м., за адресою: м.Львів, вул.Навроцького,1, було придбано власником 15.07.2021 року за результатами аукціону з умовами від 15.07.2021 року. Власник є добросовісним набувачем майна. Зазначає, що власник майна - ТзОВ «Персеверенс» жодного відношення до вчинення кримінального правопорушення не має. Разом з тим, орган досудового розслідування помилково називає дане нерухоме майно «захисною спорудою цивільного захисту сховище», хоча нерухоме майно таким не являється згідно правовстановлюючих документів, тобто зв`язок майна з обставинами, що розслідуються відсутній. Крім того, власник майна не є стороною кримінального провадження, дане кримінальне провадження є фактовим, жодній особі про підозру не повідомлено. Перебування під арештом майна, унеможливлює ведення основної підприємницької діяльності і позбавило власника можливості отримання доходу. Крім того, передача майна в оренду є джерелом доходу власника, а затягування досудового розслідування, перебування майна під арештом призвело до недоотримання доходу власника майна. Також зазначає, що власник майна змушений був сплатити грошові кошти в сумі 94437,30 гривень за користування земельною ділянкою, фактичне користування якою є неможливе через накладений арешт, що призводить до значних збитків Товариства. Також існують негативні наслідки арешту майна для Львівської територіальної громади, яка недоотримає кошти в місцевий бюджет у зв`язку із накладеним арештом і неможливістю власником майна укласти договір оренди земельної ділянки, на якій розташоване нерухоме майно, згідно вимог чинного законодавства. Вважає, що зняття арешту на майно не призведе до втрати доказів в даному кримінальному провадженні. А тому, просить клопотання задовольнити та скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова у справі № 463/1228/23, а саме на нежитлову будівлі «літ.К», загальною площею 97,0 кв.м., що розташована за адресою: м.Львів, вул.Навроцького,1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101.

В судовому засіданні представник заявника - адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ТзОВ «Персеверенс» клопотання підтримала з підстав викладених у такому. Додатково зазначила, що власник майна має намір проводити ремонтні роботи з метою здачі майна в оренду, а також в ході розслідування вказаного кримінального провадження проведено всі необхідні експертизи. Разом з тим, повідомила, що директора ТзОВ «Персеверенс» ОСОБА_4 було допитано в якості свідка у вказаному кримінальному провадженні лише після спливу восьми місяців після накладення арешту на його майно.

Детектив Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_5 та прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.174 КПК України, клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя вважає за можливим розглянути клопотання про скасування арешту майна за відсутності детектива та прокурора, оскільки їхня неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши та дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, додані документи, матеріали клопотання про арешт майна, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні Відділу детективів Територіального управління БЕБ у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0000010 від 17.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України.

Під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23.03.2023 року, накладено арешт на захисну споруду цивільного захисту сховище № 48395, що розташоване за адресою: м.Львів, вул.Навроцького,1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101 - нежитлова будівля «літ.К», загальною площею 97,0 кв.м., яка перебуває у власності ТзОВ «Персеверенс» (), шляхом заборони відчуження, розпорядження, перетворення, передачі чи продажу іншім особам.

Слідчий суддя постановляючи дану ухвалу виходив з того, що вказане майно може бути доказом вчинення кримінального правопорушення, могло зберегти на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою недопущення їх знищення.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст.16 КПК України - позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Сукупність наведеної норми свідчить, що будь-яка процесуальна дія слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, вчинена під час досудового розслідування, має відповідати вищевказаним засадам, як за своєю суттю, так і за формою реалізації, тобто процедурою застосування.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує вимоги чинного законодавства, щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження. Слідчий суддя, виконуючи покладені на нього обов`язки, запобігає зловживанню стороною обвинувачення її повноваженнями з метою збереження рівності сторін кримінального провадження та збалансованості їх прав.

Разом з тим, відповідно до ст.28 КПК України - під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч.3 ст.28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечується прокурором.

Відповідно до ст.131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст.100 КПК України - речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю.

Згідно з ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно положень ч.1 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.6 ст.22 КПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З аналізу вказаних положень вбачається, що детектив, прокурор зобов`язані самостійно обстоювати їх позицію, щодо необхідності застосування чи подальшого застосування арешту майна.

Разом з тим, детектив Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління БЕБ у Львівській області ОСОБА_5 та прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, не обґрунтували позицію органу досудового розслідування щодо необхідності подальшого застосування арешту майна, жодних заперечень чи клопотань також не подали.

Також слідчий суддя враховує тривалість досудового розслідування, яке розпочато 17.01.2023 року, у даному кримінальному провадженні станом на сьогоднішній день жодній особі не повідомлено про підозру.

З рішення учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Персеверенс» № 16/08/2021 від 16 серпня 2021 року вбачається, що розмір статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Персеверенс» збільшується за рахунок внесення додаткового вкладу третьою особою ОСОБА_4 . Затверджено, що ОСОБА_4 вносить у статутний капітал Товариства, як додатковий вклад нерухоме майно, а саме: нежитлову будівлю літ.К, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97,0 кв.м.

Так, з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 271352952 від 19.08.2021 року вбачається, що нежитлова будівля «літ.К», загальною площею 97,0 кв.м., яка розташована за адресою: м.Львів, вул.Навроцького,1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101, належить на праві власності ТзОВ «Персеверенс» ().

Із звіту з попереднього обстеження нежитлової будівлі від 25.05.2023 року («літ.К», яка розташована за адресою: м.Львів, вул.Навроцького,1) вбачається, що на підставі попереднього обстеження нежитлової будівлі встановлено, що нежитлова будівля в цілому знаходиться у непридатному для експлуатації стані і потребує проведення капітального ремонту.

Разом з тим, як вбачається з ухвали Господарського суду Львівської області від 11.09.2023 року у справі № 914/2334/23, ТзОВ «Персеверенс» сплатило Львівській міській раді 91753,30 гривень безпідставно збережених коштів у зв`язку із користуванням земельною ділянкою комунальної власності (кадастровий номер :02:004:0024 за адресою: м.Львів, вул.Навроцького,1), що підтверджується відповідними платіжними інструкціями та сплатило 2684,0 гривень судового збору, у зв`язку із чим провадження у справі було закрито.

Отже, враховуючи вищевикладене, позбавлення добросовісного власника майна, можливості розпоряджатися власністю, як захід забезпечення кримінального провадження, порушує право власності та суперечить ст.1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у тому випадку, коли у кримінальному провадженні відсутні підстави, які б виправдовували втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи фізичної чи юридичної особи.

Враховуючи викладене, беручи до уваги мету накладення арешту - забезпечення збереження речових доказів, з урахуванням відсутності повідомлення про підозру особам у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення, недоведеності органом досудового розслідування обставин, що перешкоджали здійснити процесуальні дії, спрямовані на швидке та повне досудове розслідування у розумні строки, обґрунтованість доводів клопотання про скасування арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні арешту відпала потреба, оскільки органом досудового розслідування не доведено необхідність здійснення такого арешту, у зв`язку з чим клопотання про скасування арешту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170, 171, 173, 174, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Персеверенс» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні за № 0000010 від 17.01.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 23.03.2023 року, а саме: захисну споруду цивільного захисту сховище № 48395, що розташоване за адресою: м.Львів, вул.Навроцького,1, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 101 - нежитлова будівля «літ.К», загальною площею 97,0 кв.м., яка перебуває у власності ТзОВ «ПЕРСЕВЕРЕНС» ().

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1