У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.11.2023 Справа №607/21884/23

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Бонівка Кременецького району Тернопільської області, громадянина України, одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

08 листопада 2023 року старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000165 від 16.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу директора Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» від 28.12.2020 №221-к ОСОБА_6 прийнятий на посаду лісника обходу №5 Підлісецького лісництва, з 29.12.2020.

Крім цього, як зазначив слідчий у клопотанні, за результатами проведеного начальником лісового відділу ОСОБА_7 відводу зі складанням плану ділянки відведеної під рубку у кварталі 73 виділі 6 ділянка 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області., директором Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» ОСОБА_8 видано лісорубний квиток від 23.09.2022 року серії ТЕ ЛРК № 005433 на проведення прохідної рубки у кварталі 73 виділі 6 ділянка 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області зі строком заготівлі деревини до 31.12.2022 року.

Проведення лісогосподарського заходу згідно розпорядження РЛ-Т №0485 від 24.09.2022 здійснював лісник обходу №5 Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» ОСОБА_6 .

Надалі, у період з 14 грудня 2022 по 10 квітня 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, лісник обходу №5 Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» ОСОБА_6 заздалегідь знаючи, що діє неправомірно, без передбаченого законом дозволу, з порушенням Порядку використання лісових ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2007 № 761 (зі змінами), ст. 69 Лісового кодексу України, не маючи лісорубного квитка (ордера), тим самим не маючи права здійснювати порубку дерев, маючи умисел на незаконну порубку дерев у лісовому насадженні у кварталі 73 виділі 6 ділянка 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області лісового масиву підприємства, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішив здійснити незаконну рубку дерев у вищевказаному виділі, які фактично не було відведено у рубку відповідно до лісорубного квитка від 23.09.2022 року серії ТЕ ЛРК № 005433.

Так, в період з 14 грудня 2022 по 10 квітня 2023 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 будучи відповідальним за охорону лісу в обході № 5 здійснив рубку у кварталі 73 виділі 6 ділянка 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області окремих дерев різних порід та діаметрів поза межами лісорубного квитка, оскільки вони були пошкодженими в ході проведення лісогосподарських робіт у вказаному лісовому масиві.

Реалізовуючи свій злочинний намір, лісник обходу №5 Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» ОСОБА_6 , чітко знаючи, що відповідно до лісорубного квитка від 23.09.2022 року серії ТЕ ЛРК № 005433, виданого Державним підприємством «Кременецьке лісове господарство» прохідна рубка передбачена на ділянці лісового масиву у кварталі 73 виділі 6 ділянка 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області за допомогою заздалегідь підготовлених інструментів, а саме бензопили невстановленої марки та моделі, в порушення вимог ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ч. 4 ст. 69 Лісового кодексу України, абз. 4 п. 2 Порядку спеціального використання лісових ресурсів, порушуючи встановлений порядок охорони, раціонального використання та відтворення лісу, незаконно, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, шляхом повного відокремлення стовбура від кореня способом спилювання, здійснив незаконну порубку 176 дерев різних порід та діаметрів.

В подальшому незаконно зрубана деревина лісником обходу №5 Підлісецького лісництва Державного підприємства «Кременецьке лісове господарство» ОСОБА_6 була розкряжована та вивезена із лісу.

Таким чином, орган досудового розслідування вважає, що своїми незаконними діями, які виразились у незаконній порубці дерев різних порід та діаметрів у лісі загальною кількістю 176 штук, без наявного спеціального дозволу - лісорубного квитка ОСОБА_6 заподіяв екологічний збиток (шкоду) на суму 943 208, 37 гривень, що перевищує більш як на 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, чим спричинив тяжкі наслідки.

31 жовтня 2023 року ОСОБА_6 з дотриманням вимог п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, органом досудового розлідування повідомлено про те, що він підозрюється у незаконній порубці дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки, тобто в злочині, передбаченому ч. 4 ст. 246 КК України (стаття 246 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.2016; в редакції Законів № 2063-VIII від 23.05.2017, № 2531-VIII від 06.09.2018; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2708-VIII від 25.04.2019).

Слідчий зазначив, що приймаючи до уваги те, що підозрюваний ухиляється від слідства та його місцезнаходження невідоме та відповідно до наявної інформації ОСОБА_6 02.10.2023 виїхав за межі території України, тому 06.11.2023 досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинене та підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у державний та міжнародний розшук.

Слідчий зазначив, що метою обрання щодо ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Підставами застосування щодо ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, а також встановлені обставини, які виправдовують даний запобіжний захід і підтверджують наявністю зазначених ризиків.

З огляду на наведене, враховуючи те, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку підозрюваного ОСОБА_6 , а тому слідчий просить обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки саме такий запобіжний захід дасть можливість уникнути настання перелічених вище ризиків та забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_6 , покладених процесуальних обов`язків, відтак прокурор просить клопотання задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 вважає, що подане клопотання слідчого не підлягає до задоволення, оскільки у ньому не наведено того, що інші більш м`які запобіжні заходи не можуть бути застосовані до підозрюваного.

Вказане клопотання у відповідності до ч. 6 ст. 193 КПК України розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_6 .

Заслухавши пояснення прокурора у кримінальному провадженні, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 12 КПК України під час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В даному випадку сторона обвинувачення поставила перед слідчим суддею питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Це можна вважати особливим порядком попереднього вирішення питання про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, і рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, за своєю правовою природою є дозволом на затримання останнього з метою приводу, що передбачено ч. 3 ст. 187 КПК України, і відрізняється від останнього тільки тим, що підозрюваний знаходиться за межами України. Оскільки до підозрюваного не застосовується запобіжний захід, він не може утримуватися під вартою. Після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.

Також, судом при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді.

Отже, при вирішенні питання про обрання щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини: чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку; чи наявна обґрунтована підозра; чи наявні ризики кримінального провадження; чи виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук.

Судом встановлено, що групою слідчих СУ ГУНП в Тернопільській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000165 від 16.11.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України.

31 жовтня 2023 року, органом досудового розслідування ОСОБА_6 з дотриманням вимог п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України повідомлено про те, що він підозрюється у незаконній порубці дерев у лісах, що спричинило тяжкі наслідки, тобто в злочині, передбаченому ч. 4 ст. 246 КК України (стаття 246 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1019-VIII від 18.02.2016; в редакції Законів № 2063-VIII від 23.05.2017, № 2531-VIII від 06.09.2018; із змінами, внесеними згідно із Законом № 2708-VIII від 25.04.2019).

Запобіжний захід є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 цієї статті запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, зокрема, оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, та що підозрюваний, оголошений у міжнародний розшук.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

При цьому, факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються доказами, які зібрані у ході досудового розслідування, зокрема, інформацією, що міститься у: матеріалах лісовпорядкування та відводу щодо проведення рубок у 2022 році на території кварталу 73 виділу 6 ділянці 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області (матеріально-грошові оцінки, польові перелікові відомості, нумераційні відомості дерев, плани-графіки відведення лісової ділянки, акти відведення лісосік, польові, розпорядження лісничого на проведення рубки, щомісячні звіти, акти огляду місця заготівлі деревини, накази на проведення огляду місця, контрольного огляду, звіти по завершенні рубки, документів що передували видачі лісорубних квитків, а саме таксаційні описи, перелік лісогосподарських заходів, також розпорядження лісничого, акти-наряди виконаних робіт, ТТН, щоденники по лісозаготівлі, рух лісопродукції, планово-картографічних матеріали лісовпорядкування, копіями журналів про лісопорушення вказаних лісництва, та журналами розпоряджень лісничого, актів проведених ревізій на вказаній ділянці, лісорубним квитком серії ТЕ ЛРК №005433 від 22 вересня 2022 року); матеріалах за результатами проведеного обстеження та виявлених порушень працівниками філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» (польові перелікові відомості пнів незаконно зрубаних дерев, розрахунки кубомаси незаконно зрізаних дерев та розміру завданої шкоди; наказом на призначення лісника ОСОБА_6 , посадовою інструкцією лісника ОСОБА_6 , договором про повну матеріальну відповідальність, документами щодо закріплення відповідної службової особи за вказаним обходом та кварталом у 2022 році; розпорядженні РЛ-Т №0485 від 24.09.2022; огляді 09.05.2023 в ході якого виявлено незаконно зрубані дерева різних порід у лісі на території кварталу 73 виділу 6 ділянці 1 площею 5.4 га. Підлісецького лісництва філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України» поблизу с. Горинка, урочище «Шпиколоси» Кременецького району, Тернопільської області загальною кількістю 374 штук; висновку експерта №797/23-22 від 18.08.2023 згідно якого в результаті незаконної порубки дерев різних порід у лісі загальною кількістю 374 штук, без наявного спеціального дозволу - лісорубного квитка заподіяно екологічний збиток (шкоду) на суму 3 090 673,60 (три мільйони дев`яносто тисяч шістсот сімдесят три гривні шістдесят копійок) гривень, що перевищує більш як на 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, чим спричинено тяжкі наслідки; протоколах допиту свідків.

Щодо наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років, тобто яке відноситься до категорії тяжких.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім цього, ОСОБА_6 з грудня 2020 року по квітень 2023 року займав посаду лісника обходу №5 Підлісецького ліснитцва ДП «Кременецьке лісове господарство» та філії «Кременецьке лісове господарство» ДП «Ліси України». За час перебування на вказаній посаді ОСОБА_6 набув широке коло зв`язків серед службових осіб органів державної влади, місцевого самоврядування, правоохоронних органів, керівників підприємств, установ та організацій, які він може використати з метою переховування від органів досудового розслідування та суду, у тому числі, шляхом залишення території України.

Крім того, ОСОБА_6 неодноразово виїжджав за межі України у 2023 році, після початку повномасштабної агресії росії, що розпочалася 24.02.2022, що свідчить про його можливість покинути територію України.

Ризиком того, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні є те, що останній, як особисто так і через третіх осіб, може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 може особисто чи опосередковано впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема на працівників Підлісецького лісництва, а також працівників філії «Кременецьке лісове господарство», яка перебуває у сфері управління ДП «Ліси України», що вказує на ризик узгодження спільних показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Окрім цього, наявні підстави вважати, що відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення інкримінованого ОСОБА_6 відомі особам, які ще не допитані у кримінальному провадженні і від яких можуть бути отримані показання, які мають значення для доведення вини останнього.

Ураховуючи, що згідно зі ст.ст. 7, 23 КПК України однією з загальних засад кримінального провадження є безпосередність дослідження показань, речей і документів, можливість настання для кримінального провадження негативних наслідків через вплив на свідків зберігається до моменту усного отримання судом їх показань під час судового розгляду і не може бути усунута шляхом їх допиту під час досудового розслідування.

Наявність обґрунтованих ризиків вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином обґрунтовується тим, що останній може перешкоджати провадженню шляхом надання вказівок іншим особам з метою приховання предметів та документів, в тому числі їх оригіналів, що мають значення для досудового слідства.

Щодо оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук, слідчий суддя зазначає наступне.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст.193, ч. 2 ст.281 КПК України).

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 від 06.11.2023 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оголошено в державний та міжнародний розшук. Відомості про прийняте рішення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За змістом Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020 р., для звернення із запитом про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо особи, яка розшукується з метою її затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в України, правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу визначений пакет документів, у тому числі, завірену копію постанови про оголошення розшуку особи та завірену копію ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування.

Таким чином, розгляд слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування передує вирішенню питання про публікацію Червоного оповіщення Генеральним секретаріатом Інтерполу.

Отже, момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, оформленого у виді постанови.

Разом з цим, слід зазначити, що у взаємовідносинах України та Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу саме Національна поліція виступає як Національне центральне бюро Інтерполу. При цьому, робочим апаратом НЦБ Інтерполу в структурі Національної поліції є саме Департамент міжнародного поліцейського співробітництва.

Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваної в міжнародний розшук, на переконання слідчого судді, є достатнім для підтвердження факту оголошення ОСОБА_6 у міжнародний розшук в розумінні вимог ч. 6 ст. 193 КПК України.

Враховуючи тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_6 , доведення слідчим наявності обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеною та обґрунтованою необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у випадку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, після затримання цієї особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Також слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 205, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором Спеціалізованої екологічної прокуратури Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України, задовольнити.

Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглядається слідчим суддею після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити захиснику, прокурору негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1