Провадження №1-кп/369/2488/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Ульянівка Херсонської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, -

встановив:

24 листопада 2023 року до Києво-Святошинського районного суду Київської області від Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України.

Згідно умов даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 332 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений повністю визнав свою винуватість. Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ч.2 ст. 332 КК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 має понести покарання за ч.2 ст. 332 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком й покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між ним та обвинуваченим та призначити узгоджену в угоді міру покарання. Також просив у разі відмови у затвердженні угоди призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Захисник та обвинувачений також висловились за затвердження угоди судом та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, дослідивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, суд дійшов такого висновку.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно ч. 1 ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Згідно з положеннями ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 7 ст.474 КПК України, у разі невідповідності угоди вимогам КПК України, суд у підготовчому судовому засіданні відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди не відповідають вимогам цього Кодексу та/або закону.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Разом з тим, судом встановлено, що узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання не відповідає вимогам Кримінального кодексу України, оскільки в угоді сторонами не узгоджено додаткове покарання у виді позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та його строк та не наведено жодних мотивів його не застосування.

Наведене, дає суду підстави вважати, що умови угоди суперечать вимогам КК України, оскільки узгоджене сторонами покарання не відповідає загальним засадам призначення покарання визначеним ст. 65 КК України, що унеможливлює укладення угоди.

Суд зауважує, що положеннями ст. 472 КПК України регламентовано вимоги, яким повинен відповідати зміст угоди. Тобто, зміст угоди повинен містити перелік структурних елементів, які є невід`ємними та наявність яких дає суду право вважати угодою такою, що відповідає вимогам ст. 472 КПК України і вона підлягає розгляду в порядку глави 35 КПК України. Цей перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 24 листопада 2023 року, не відповідає вимогам чинного КК України, у зв`язку з чим в її затвердженні слід відмовити.

У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. 468 - 475 КПК України.

Вказана стаття чітко регламентує дії суду у підготовчому судовому засіданні в разі відмови в затвердженні угоди.

За таких обставин, клопотання прокурора про призначення обвинувального акту до судового розгляду в разі відмови в затвердженні угоди не підлягає до задоволення.

Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Керуючись ст. 314, 372, 469, 470, 472-474 КПК України, суд -

ухвалив:

У затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 24 листопада 2023 року - відмовити.

Кримінальне провадження №0004807 від 24 листопада 2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України повернути прокурору для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1