Провадження № 1-кп/243/371/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, яке проводилось в режимі відеоконференцзв`язку, заяву захисника, адвоката ОСОБА_5 , про відвід прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слов`янським міськрайонним судом Донецької області розглядається кримінальне провадження за обвинувальним актом у відношенні ОСОБА_4 , за обвинуваченням останнього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

До суду від захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , надійшла заява про відвід прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на стадії судового провадження. В обґрунтування зазначеної заяви захисник посилається на те, що, на думку сторони захисту, прокурор ОСОБА_3 не здійснювала необхідних дій щодо нагляду, починаючи з досудового розслідування, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. На думку сторони захисту, прокурор ОСОБА_3 упереджено ставилася, як процесуальний керівник, до ходу розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_6 , що в подальшому вплинуло й на розгляд кримінального провадження у суді, оскільки не було всебічно, повно та об`єктивно встановлено всі обставини кримінального провадження. Обрання ОСОБА_4 , а в подальшому й продовження, запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необґрунтованим, прокурором фактично не доведено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, якимось чином впливатиме на свідків по справі та потерпілу. За весь час розгляду кримінального провадження в суді потерпіла жодного разу не з`явилась в судове засідання для надання суду пояснень та показів, не обґрунтувала в суді свою позовну заяву, а саме в чому полягає моральна та матеріальна шкода, заподіяна правопорушенням, яке ОСОБА_4 фактично не скоював. Прокурор не змогла довести та обґрунтувати свої доводи відносно того, що ОСОБА_4 взагалі якимось чином причетний до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення. ОСОБА_4 раніше не судимий, до адміністративної, кримінальної або іншої відповідальності не притягувався, на момент затримання був працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину. Усі зазначені прокурором в клопотаннях про обрання та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ризики є надуманими, необґрунтованими та не підтверджені жодними доказами, що є недопустимим. Починаючи з 21.04.2023 по 30.01.2024 свідки обвинувачення до суду не були доставлені. В рамках судового розгляду судом неодноразово давалися доручення відповідним підрозділам поліції для встановлення місцезнаходження та організації доставки свідків до суду для дачі показань. Місцезнаходження свідка ОСОБА_7 не встановлено, та згідно відповідей співробітників поліції м. Слов`янська, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходяться на території РФ, де мешкають вже тривалий час зі своїми рідними. Тобто, починаючи з квітня 2023 та по січень 2024, свідки обвинувачення до суду не доставлялися, фактично їх місцезнаходження невідоме. В той же час, прокурор по справі має декілька вагомих важелів для того, щоб забезпечити до суду явку свідків обвинувачення, однак, прокурор. цією можливістю не скористалася, чим з боку прокурора вбачається зловживання своїми процесуальними правами, оскільки наполягання прокурора на допиті вказаних свідків затягує хід судового розгляду справи та прийняття законного рішення по справі. Також, сторона захисту не погоджується з тим, що прокурор в своїх клопотаннях про обрання та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою посилається як на докази, на покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , хоча, при цьому, вказані свідки судом ще допитані не були, та згідно ч. 4 ст. 95 КПК України, суд не може посилатися на такі покази, не допитавши свідків безпосередньо в судовому засіданні. Вказане свідчить також про упереджене ставлення прокурора при розгляді справи. Посилаючись на викладене, обґрунтовуючи свою позицію прикладами рішень Європейського суду з прав людини, а також п. 4 ч. 1 ст. 77, ч. 5 ст. 80 КПК України, захисник просить задовольнити заяву про відвід прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні № 243/13760/21 за фактом заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_13 , на стадії судового провадження.

В судовому засіданні захисник подану ним заяву про відвід прокурора підтримав, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви сторони захисту про її відвід, зазначила, що стороною обвинувачення вживаються заходи для доставки свідків в судове засідання та з`ясування їх місцезнаходження. Упередженості в діях прокурора немає. Також прокурор звернула увагу на те, що тривалий час свідки не викликались, оскільки був відсутній саме захисник обвинуваченого ОСОБА_4 . Прокурор заперечувала проти доводів сторони захисту, зазначила, що вона діє на виконання завдань кримінального провадження, просила відмовити в задоволенні заяви сторони захисту про її відвід.

Вислухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Підстави для відводу прокурора передбачені вимогами ст. 77 КПК України, порядок вирішення питання про відвід визначений нормами ст. ст. 80,81 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КПК України, існує вичерпний перелік підстав, за яких прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

У відповідності до вимог ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід .

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Суд вважає, що наведені стороною захисту доводи стосовно упередженості прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 під час судового розгляду цього кримінального провадження наразі не підтверджені належними доказами, тож є необґрунтованими та не можуть слугувати підставою для задоволення заяви сторони захисту про відвід прокурора.

Аналізуючи хід судового розгляду кримінального провадження, судом вбачається, що прокурором неодноразово заявлялись клопотання до суду про звернення до уповноважених відомств для встановлення можливого місцезнаходження свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , про прийняття судом рішення про примусовий привід свідків в судові засідання тощо. На думку суду, вказані клопотання самі по собі вже спростовують доводи сторони захисту про бездіяльність прокурора, що стосується спроб встановити місцезнаходження свідків сторони обвинувачення та забезпечити їх прибуття в судове засідання.

Сама по собі обставина, що сторона обвинувачення не може встановити місцезнаходження свідків по кримінальному провадженню та забезпечити їх прибуття до суду не свідчить про упередженість прокурора щодо судового розгляду кримінального провадження.

Таким чином, жодних належних доказів, які б давали стороні захисту право сумніватися у безсторонності та неупередженості прокурора під час судового засідання захисником та обвинуваченим не наведено.

З огляду на наведене, суд вважає, що заява захисника, адвоката ОСОБА_5 , про відвід прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, не підлягає задоволенню, оскільки підстав, передбачених ст. 77 КПК України для її відводу не вбачається, відвід є невмотивованим, тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 77, 80 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні захисника, адвоката ОСОБА_5 , про відвід прокурора Слов`янської окружної прокуратури ОСОБА_3 від участі у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений та проголошений 01.02.2024 о 16-30 год.

Суддя ОСОБА_1