Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2021 року

Слідчий суддя Подільського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м Києва ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000170 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України,

В С ТА Н О В И В :

Прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 як процесуальний керівник у кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на ноутбук марки «Dell» моделі «Р35Е» у корпусі коричневого кольору із зарядним пристроєм до нього, який є службовим комп`ютером працівника ТОВ «Еко-Буд- Трейд» ОСОБА_5 та належить ТОВ «Еко-Буд-Трейд».

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що слідчим відділом Подільського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 12.03.2021 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України.

16.08.2021 у кримінальному провадженні про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, повідомлено ОСОБА_6 , та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, - повідомлено ОСОБА_7 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2017 між комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» в особі директора ОСОБА_8 як замовником та ТОВ «Еко-Буд-Трейд» в особі директора ОСОБА_9 як генпідрядником укладено договір генпідряду №11/04- 17, відповідно до п. 1.1. якого замовник доручає, а генпідрядник зобов`язується виконати на свій ризик власними і залученими силами, засобами і способами роботи по об`єкту: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві». Пунктом 4.1 цього договору встановлено, що розрахунки за виконані роботи здійснюватимуться на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт (форми №КБ-в) і Довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (форма №КБ-3), які враховуючи умову фінансування робіт за бюджетні кошти, приймаються виключно по фактичному надходженню коштів на рахунок замовника, проміжними платежами в міру виконання робіт.

Пунктом 4.4 зазначеного договору генпідряду №11/04-17 від 11.04.2017 передбачено, що замовник проводить розрахунки з генпідрядником у термін 5-ти календарних днів з моменту підписання проміжних актів виконаних робіт за звітний місяць - «Актів приймання виконаних будівельних робіт» за формою КБ- 2в та «Довідки про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/» за формою КБ-3.

Цим же договором у пункті 10.1 передбачено, що замовник здійснює контроль і технічних нагляд за відповідністю обсягів і якості виконуваних робіт проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам, а матеріалів, конструкцій, виробів - державним стандартам і технічним умовам.

ОСОБА_7 , як керівник генерального підрядника за вищезазначеним договором, будучи обізнаний із положеннями цього договору, а також нормами національного стандарту України ДСТУ Б.Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва», затвердженого наказом Мінрегіонбуду від 05.07.2013 №293, про те, що грошові кошти за цим договором можливо отримати виключно на підставі Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ за формою КБ-3, до яких внесені відомості про обсяг і вартість виконаних робіт, вирішив скористатись можливість привласнення чужого майна - коштів місцевого бюджету територіальної громади міста Києва - шляхом складення і затвердження Актів приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2в та Довідки про вартість виконаних будівельних робіт /та витрати/ за формою КБ- 3, до яких внесені відомості, щодо обсягів і вартості робіт, які не відповідають фактично виконаних обсягам і вартості таких робіт.

На виконання свого злочинного умислу, 14.07.2020 ОСОБА_7 , користуючись повноваженнями керівника генпідрядної організації - ТОВ «Еко- Буд-Трейд», перебуваючи за місцезнаходженням ТОВ «Еко-Буд-Трейд» за адресою: м. Київ, вул. Чигоріна, 18, офіс 325, підписав Акт №233/05-20 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2020 року, до яких були внесені відомості про виконання упродовж квітня-травня 2020 року робіт по фарбуванню низу залізобетонних прольотних плит автопроїзду від опори до опори довжиною 33 м (від опори №10 до опори №14).

Діючи умисно, ОСОБА_7 після його підписання надав зазначений Акт №233/05-20 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2020 року представнику замовника будівельних робіт - виконувачу обов`язків директора КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» ОСОБА_6 , якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_7 .

У свою чергу ОСОБА_6 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки виконувача обов`язків директора КП «Дирекція будівництва шляхово- транспортних споруд м. Києва», 14.07.2020, перебуваючи у приміщенні службового кабінету КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» за адресою: м. Київ, вул. П. Болбочана, 6, як керівник замовника за вищевказаним договором підписав наданий ОСОБА_7 . Акт №233/05-20 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2020 року, не переконавшись і відповідності внесених до цього Акту відомостей фактично виконаним роботам по об`єкту: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві».

На підставі зазначеного Акту №233/05-20 приймання виконаних будівельних робіт за липень 2020 року із рахунку кабінету КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» на рахунок КП «Еко-Буд- Трейд» перераховано грошові кошти в сумі 2 308 370, 82 грн.

Крім цього, продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, 04.11.2020 ОСОБА_7 , користуючись повноваженнями керівника генпідрядної організації - ТОВ «Еко-Буд-Трейд», перебуваючи за місцезнаходженням ТОВ «Еко-Буд-Трейд» за адресою: м. Київ, вул. Чигоріна, 18, офіс 325, підписав Акт №284/09-20 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року, до яких були внесені відомості про виконання упродовж серпня-вересня 2020 року робіт по фарбуванню низу залізобетонних прольотних плит автопроїзду від опори до опори довжиною 33 м (від опори №20 до опори №24).

Діючи умисно, ОСОБА_7 після його підписання надав зазначений Акт №284/09-20 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року представнику замовника будівельних робіт - виконувачу обов`язків директора КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» ОСОБА_6 , якому не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_7 .

У свою чергу ОСОБА_6 , неналежно виконуючи свої службові обов`язки виконувача обов`язків директора КП «Дирекція будівництва шляхово- транспортних споруд м. Києва», 04.11.2020, перебуваючи у приміщенні службового кабінету КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» за адресою: м. Київ, вул. П. Болбочана, 6, як керівник замовника за вищевказаним договором підписав наданий ОСОБА_7 . Акт №284/09-20 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року, не переконавшись і відповідності внесених до цього Акту відомостей фактично виконаним роботам по об`єкту: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві».

На підставі зазначеного Акту №284/09-20 приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2020 року із рахунку кабінету КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» на рахунок КП «Еко-Буд- Трейд» перераховано грошові кошти в сумі 2 237 918, 71 грн.

Відповідно до висновку експерта №21-007/СЕ від 18.05.2021 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи, роботи, які передбачені технологічними картами виробника використаних на об`єкті: «Будівництво Подільського мостового переходу через р. Дніпро у м. Києві» матеріалів фірми «Біка» не виконувались (необхідні за технологією роботи відсутні в актах КБ-2в №233/05-20 за липень 2020 р. та №284/06-20 за листопад 2020 р.), отже роботи в цілому виконані з порушенням технології і таким чином не відповідають нормативно-правовим актам у галузі будівництва.

Внаслідок діянь ОСОБА_6 та ОСОБА_7 інтересам КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», яке є розпорядником коштів місцевого бюджету територіальної громади міста Києва, спричинено збитки на загальну суму 4 546 289, 53 грн., що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян та становить тяжкі наслідки.

Під час досудового розслідування 16-17.08.2021 на підставі ухвали слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 11.08.2021 проведено обшук у нежитловому приміщенні за місцезнаходженням ТОВ «Еко-Буд-Трейд» за адресою: м. Київ, вул. Чигоріна, 18, офіс 325, під час якого тимчасово вилучено ноутбук марки «Dell» моделі «Р35Е» у корпусі коричневого кольору із зарядним пристроєм до нього, який є службовим комп`ютером працівника ТОВ «Еко-Буд- Трейд» ОСОБА_5 та належить ТОВ «Еко-Буд-Трейд».

Вказаний вище ноутбук, відповідно до ст. 167 та ч. 1 ст. 168 КПК України, є тимчасово вилученим майном у встановленому законом порядку визнаний речовим доказом, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав у ньому наведених.

Представник власника майна заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що ноутбук вилучено незаконно та він не є речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, приховування, втрати, використання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Відповідно до ч. 10, 11 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, зокрема, на рухоме майно. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Як вбачається з матеріалів клопотання, у прокурора є достатні та обґрунтовані підстави вважати, що відповідне майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Отже відповідне майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу - відчуження, приховання, використання тощо на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Тому є всі, передбачені ст. 170 КПК України, підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також ураховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, допитати свідків, провести експертні дослідження тощо, у межах кримінального провадження № 0000170.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та накласти арешт на вищевказане майно із забороною відчуження, розпорядження та користування ним.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна, внесене у кримінальному провадженні № 0000170 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 367 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час обшуку 16-17 серпня 2021 року нежитлового приміщення за адресою: м. Київ, вул. Чигоріна, 18 , оф. 325, майно, а саме: ноутбук марки «Dell» модель «P35E» у корпусі коричневого кольору із зарядним пристроєм до нього, який належить ТОВ «Еко-Буд-Трейд».

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 07.09.2021 року о 15.00 год.

Cлідчий суддя ОСОБА_1