Справа № 172/430/23
Провадження № 1-кп/191/113/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 ,

судді ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000386 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , а також клопотання про здійснення спеціального судового провадження відносно ОСОБА_7 .

Захисник обвинуваченого не заперечувала проти клопотань прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 в підготовче судове засідання не з`явився. Повістки про виклик обвинуваченого у підготовчі судові засідання 15.08.2023 року об 11:45 годині, 06.10.2023 року о 13:15 годині та 12.12.2023 року о 13.30 годині публікувалися у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду.

Заслухавши думку прокурора, захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , а також про здійснення спеціального судового провадження підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.6 ст.193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування; - незаконно впливати на потерпілих та свідків; - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» визначає, що таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Крім того, згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи. Рішенням ЄСПЛ у справі «Сельчук проти Туреччини» визначено, що підставою виникнення ризику вчинення нових правопорушень може бути попередня судимість.

При вирішенні заявленого клопотання, суд приймає до уваги такі обставини, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за яке законом про кримінальну відповідальність передбачене максимальне покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, перебуває на тимчасово окупованій території України.

Наявність викладених обставин дає обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, надалі переховуватися від суду.

До обставин (ризиків), які враховуються при вирішенні питання про запобіжний захід, безумовно належить військова агресія проти України, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

З огляду на викладене, застосування у даному випадку більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Згідно ч.3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/ або міжнародний розшук.

Частиною 2 ст. 297-1 КПК України встановлено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Отже, Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено перелік правових підстав, за сукупності яких можливе проведення спеціального судового провадження, а саме: обвинувачення у вчиненні певних видів злочинів; оголошення у міждержавний та/або міжнародний розшук; підтвердження того, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, ухилення від явки на судовий виклик (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази); підтвердження того, що обвинувачений переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У рішенні ЄСПЛ, яке є частиною національного законодавства України - "Меденіца проти Швейцарії" зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією. Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснене відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа "Сейдовіч проти Італії").

За змістом обвинувального акту ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Отже, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого допускається спеціальне провадження. Про час та місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений належним чином шляхом публікацій виклику у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Також, ч.3 ст.12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 за № 1207-VII передбачено, що порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються Кримінальним процесуальним кодексом України.

21.07.2023 року, 30.09.2023 року та 06.12.2023 року у газеті «Урядовий кур`єр», яка являється засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, опубліковано оголошення із повісткою про виклик до суду ОСОБА_7 у підготовчі судові засідання на 15.08.2023 року об 11:45 годині, 06.10.2023 року о 13:15 годині та 12.12.2023 року о 13.30 годині до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Однак у жодне із призначене підготовче судове засідання ОСОБА_7 за викликом до суду не з`явився, про неможливість та/або причини неприбуття не повідомив.

Також встановлено, що ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , яке у зв`язку зі збройною агресією російської федерації було захоплене представниками військових формувань РФ та незаконних збройних формувань так званої «луганської народної республіки».

Таким чином, зібрані докази дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, де переховується від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наявність обґрунтованої підозри та обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, а також відомості про те, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території України повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

У зв`язку з вищевикладеним стосовно ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24.02.2023 року було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування.

Наразі обвинувачений ОСОБА_7 ухиляється від прокурора та суду, оголошений у розшук та постійно перебуває на території Старобільського району Луганської області, тобто на території, яка відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року №309 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 21 листопада 2023 року №318), віднесена до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений перебуває на тимчасово окупованій території України та на даний час переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у встановленому законом порядку повідомлявся про розпочате щодо нього досудове розслідування, тому суд вважає доцільним здійснювати спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) у кримінальному провадженні №0000386 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Хоча ч.2 ст.314 КПК України передбачена можливість проведення підготовчого судового засідання без участі обвинуваченого, якщо здійснювалося спеціальне досудове розслідування, але суд вважає за необхідне в межах здійснення спеціального судового провадження призначити підготовче судове засідання виходячи з наступного.

Розділ IV Кримінального процесуального кодексу України, який називається «судове провадження у першій інстанції», включає такі глави, як підготовче провадження та судовий розгляд. Тобто вони закріплені як самостійні стадії судового провадження.

Частина 5 ст.139 КПК України передбачає можливість здійснення саме спеціального судового провадження, а не спеціального судового розгляду.

Тому суд приходить до висновку, що в межах спеціального судового провадження необхідно здійснити підготовче провадження - провести підготовче судове засідання та подальший судовий розгляд.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 177, 194, 197, 297-1, 314-316, 323, 336 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу.

Обрати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання ОСОБА_7 не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_5 про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні №0000386 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Здійснювати спеціальне судове провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) у кримінальному провадженні №0000386 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Підготовче судове засідання по кримінальному провадженню №0000386 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, призначити на 12:50 годину 29.02.2024 року в приміщенні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул.Чехова,1.

Інформацію щодо змісту даної ухвали та повістку про виклик до суду обвинуваченого ОСОБА_7 опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр».

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала проголошена 18.12.2023 року о 16.15 годині.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2