Провадження № 1-кс/686/9572/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні №0000413,

встановив:

09.11.2023 р. прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на належну ОСОБА_4 земельну ділянку, з кадастровим номером :02:007:0002, загальною площею 2 га, що розташована с.Масівці Хмельницького району Хмельницької області.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що «03 серпня 2023 до ЧЧ ХРУП надійшли матеріали перевірки, про те, що за адресою: с.Масівці Хмельницького району, виявлено наявність водного об`єкта на земельній ділянці з кадастровими номером :02:007:0002, площею 2 Га, цільове призначення якого «для ведення особистого селянського господарства», що свідчить про можливе без господарське використання земель, що спричинило тривале зниження або втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, порушення структури ґрунту.

За вказаним фактом, 15.03.2023 внесено відомості до ЄРДР за№0000413, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що начальником сектору дізнання вході моніторингу Інтернет ресурсу, а саме відкритих даних земельного кадастру (kadastr.live), в порядку п.3 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію», було виявлено факт безгосподарського використання земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0002, площею 2 Га, а саме виявлено наявність водного об`єкта на вказаній земельній ділянці.

Так, згідно відомостей з державного реєстру речових прав, власником земельної ділянки, із кадастровим номером :02:007:0002, площею 2 Га, являється ОСОБА_4 . Право власності останній набув, на підставі наказу Держгеокадастру ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 03.03.2016 №22-4792 - СГ. Цільове призначення земельної ділянки, із кадастровим номером :02:007:0002, площею 2 Га, - 01.03. «для ведення особистого селянського господарства».

Окрім цього, встановлено, що станом на квітень 2015 року на вказаній земельній ділянці, з кадастровим номером :02:007:0002, відсутній водний об`єкт, але після кінця 2016 року на вказаній земельній ділянці з`являється водний об`єкт, тобто, вказаний водний об`єкт з`явився після набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_4 .

Згідно зі ст.22 Земельного кодексу, землями сільськогосподарського визначаються землі, надалі для виробництва призначення сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, в тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Відповідно до відомостей Управління Держгеокадастру у Хмельницькому районі Хмельницької області, вказана земельна ділянка, з кадастровим номером :02:007:0002, відноситься до земель сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства.

Вимогами п.г ч.1 ст.91, п.п.а, г ст.96 Земельного кодексу України передбачено, що землекористувачі зобов`язані: забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки; підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі.

З огляду вищевказане, вбачається, що невідома особа вчинила безгосподарське використання земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0002, площею 2 Га, що спричинило виведення земель із господарського обороту.

В ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження виникла необхідність у проведенні огляду земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0002, площею 2 Га, яка знаходиться за адресою: с.Масівці Хмельницького району, з метою встановлення меж та площі водного об`єкту (ставка), встановлення та підтвердження факту невиконання або неналежного виконання власником природоохоронних заходів щодо вказаної земельної ділянки, її безгосподарського використання, яке полягає у використанні земельних ділянок не за їх цільовим призначенням (на землях сільськогосподарського призначення побудовано водний об`єкт (ставок)), що призвело до виведення земель із сільськогосподарського обороту.

Під час досудового розслідування, в законному порядку, було отримано інформацію з Регіонального офісу водних ресурсів в Хмельницькій області про те, що вказана земельна ділянка знаходиться на території міжгосподарської осушувальної системи «Південний Буг». Зі східної та західної сторони земельної ділянки розташовані внутрішньогосподарські меліоративні канали ЛБ-28 та ЛБ 24, які, відповідно до Постанови КМУ від 13.08.2003 №1253 в 2005 році, були передані на баланс Масівецької сільської ради.

Разом з тим, проведений огляд земельної ділянки, кадастровий номер :02:007:0002, площею 2 Га, власником якої є ОСОБА_4 . Під час огляду був зафіксований водний об`єкт на земельній ділянці, кадастровий номер :02:007:0002, площею 2 Га, та було виявлено меліоративні канали з східної та західної сторони.

В ході досудового розслідування, у вказаному вище кримінальному провадженні, встановлено, що саме земельна ділянка із кадастровим номером :02:007:0002, площею 2 Га, із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, є об`єктом вчинення кримінального проступку.

Постановою дізнавача СД Хмельницького РУП ГУНП в області ОСОБА_5 від 08.11.2023 земельна ділянка, із кадастровим номером :02:007:0002, площею 2 Га, власником якої є ОСОБА_4 , визнана речовим доказом.

Вищевказана земельна ділянка має значення речового доказу, відповідно до ст. 98 КПК України, а також, з метою попередити пошкодження, псування, знищення, вказаної земельної ділянки, подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на земельну ділянку, з можливістю позбавлення права на розпорядження та відчуження.

На теперішній час існують достатні підстави вважати, що користування земельною ділянкою, площею 2 Га, кадастровий номер :02:007:0002, що знаходиться в с.Масівці Хмельницького району Хмельницької області, яка є предметом злочину, і, як наслідок, речовим доказом, здійснюється з порушенням чинного законодавства України, а також особою, яка на теперішній час володіє даною земельною ділянкою, здійснюється її безгосподарське використання, може бути здійснене її відчуження, що перешкодить проведенню повного, швидкого досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, є достатні підстави вважати, що вищевказана земельна ділянка здобута внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та є речовим доказом вчинення кримінального правопорушення.

Проте, враховуючи, що заборона вчинення дій щодо земельної ділянки є за своєю сутністю обмеженням права власності, котре, за вимогами ст.16 КПК України, не може бути здійснено без судового рішення, на момент досудового розслідування даного кримінального провадження, виникла необхідність здійснити арешт вказаної земельної ділянки, відповідно до ст.170 КПК України, забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.»

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте, в його клопотанні міститься прохання про розгляд справи за його відсутності, просить клопотання задовольнити.

Власник майна, у відповідності до ч.2 ст.172 КПК України, про розгляд клопотання не повідомлявся.

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст.94, 132, 173 КПК України, враховує правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення.

При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Як вбачається з долученої до матеріалів клопотання постанови дізнавача від 08.11.2023 р., належна ОСОБА_4 земельна ділянка, з кадастровим номером :02:007:0002, загальною площею 2 га, на якій розташований водний об`єкт та меліоративні канали, і на яку прокурор клопоче накласти арешт, визнана речовим доказом у кримінальному провадженні №0000413.

З огляду викладене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні №0000413, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.254 КК України, а відтак, наявні підстави, з якими законодавець пов`язує застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вказаного майна.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою запобігання зникненню та відчуженню речового доказу, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність певних осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що майно, яке відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто є предметом кримінального правопорушення та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, оскільки прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, існує ризик відчуження та передачі майна, що, в подальшому, ускладнить досягнення мети кримінального провадження та проведенню необхідних слідчих (процесуальних) дій.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

При цьому, доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

З урахуванням ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої, у разі задоволення клопотання, слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, враховуючи розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора, яке є обґрунтованим, підлягає задоволенню.

За таких обставин, з метою забезпечення збереження речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження, на належну ОСОБА_4 земельну ділянку, з кадастровим номером :02:007:0002, загальною площею 2 га, що розташована в с.Масівці Хмельницького району Хмельницької області.

Такий захід забезпечення кримінального провадження не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Менш обтяжливий спосіб арешту майна, на думку слідчого судді, призведе до неможливості збереження майна та може призвести до його передачі, відчуження або до настання інших наслідків, які можуть перешкодити повному, швидкому та неупередженому розслідуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.172, 173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт, з тимчасовим позбавленням права відчуження та розпорядження, на належну ОСОБА_4 земельну ділянку, з кадастровим номером :02:007:0002, загальною площею 2 га, що розташована в с.Масівці Хмельницького району Хмельницької області.

Виконання ухвали доручити старшому дізнавачу СД Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 та/або прокурору Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення, якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя