Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/784/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.10.2023 року м. Київ

Подільський районний суд міста Києва

в складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002254 від 26.10.2022 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Лиман, Зміївський район, Харківська область, громадянина України, неодруженого, на утриманні дітей немає, із середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

встановив :

26.10.2022 року, приблизно о 21 год. 15 хв., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поблизу навчального закладу «Гімназія №19 «Межигірська»», що розташована за адресою: м. Київ, вул. Межигірська, 16, помітив раніше невідомого йому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який тримав у руках мобільний телефон.

У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_5 та схопив останнього за рюкзак, отримавши при цьому можливість оцінити його майно.

У подальшому, 26.10.2022 року, приблизно о 21 год. 30 хв., ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи умисно, з корисливою метою, скориставшись тим, що ОСОБА_5 прослідував у найменш освітлену частину по АДРЕСА_2 , наздогнав останнього та ззаду, різким рухом штовхнув ОСОБА_5 у спину, тим самим застосував насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, та подолавши його опір, після того як ОСОБА_5 впав обличчям на землю, а його мобільний телефон червоного кольору, марки «Samsung А12», вартістю 4400 грн. випав з його рук, ОСОБА_3 відкрито заволодів майном ОСОБА_5 .

Одразу після цього ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, не звертаючи уваги на прохання потерпілого повернути мобільний телефон, залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 4 400 грн.

Своїми діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та погодився з правовою кваліфікацією висунутого йому обвинувачення.

Показав, що 26.10.2022 року перебував в м. Києві, шукав роботу. По вул. Межигірська,16 в м. Києві побачив раніше незнайомого гр. ОСОБА_5 , схопив його за рюкзак. Потім наздогнав потерпілого, штовхнув у спину, коли потерпілий впав на землю, а мобільний телефон потерпілого «Самсунг» випав з рук, забрав телефон. На прохання потерпілого повернути телефон не реагував, забрав телефон.

Повідомив, що кається, про вчинене дуже шкодує, вибачився. Зазначив, що проживає із дядею, який є особою з інвалідністю ІІ групи, пенсіонер, та йому допомагає займатися фермерським господарством. Просив врахувати що раніше не судимий, зробив для себе належні висновки.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має, матеріальну та моральну шкоду йому відшкодовано, у зв`язку із чим відмовляється від поданого цивільного позову, приймає вибачення від обвинуваченого.

При призначенні покарання просить не позбавляти ОСОБА_3 волі та не заперечує проти призначення покарання з іспитовим строком.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, дослідженням даних, що характеризують особу винного. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності їх позицій. Судом роз`яснено, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст. 65-67 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь вчиненого кримінального правопорушення, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання; дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, офіційно не працевлаштований, відсутність скарг за місцем проживання щодо нього, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відсутність претензій від потерпілого, матеріальна та моральна шкода потерпілому відшкодована.

Згідно ч. 2 ст. 66 КК України, при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, вчинення кримінального правопорушення вперше, позитивна характеристика за місцем проживання від старости Зідьківського старостинського округу, згідно якої ОСОБА_3 зарекомендував себе з позитивної сторони здійснює догляд за своїм дядьком ОСОБА_7 , також займається волонтерською діяльністю.

Також слід врахувати, що загальна сума майнової та моральної шкоди, заявленої потерпілим ОСОБА_5 , склала 50 000 грн. 00 коп.

В процесі розгляду справи потерпілому вказана сума цивільного позову була відшкодована в повному обсязі, потерпілий в судовому засіданні вказав, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 не має та просить не позбавляти його волі.

Під час розгляду справи ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні та виявив жаль з приводу вчиненого діяння.

Обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що проживає з дядьком ОСОБА_7 , який є пенсіонером, особою з інвалідністю ІІ групи, про що надав копію його пенсійного посвідчення, проживає з ним в смт. Зідьки, Харківська область, де займаються фермерським господарством.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Суд також враховує молодий вік обвинуваченого ОСОБА_3 - 25 років, останній вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, має соціальні зв`язки - дядька, з яким проживає разом та підтримує родинні відносини, його щире каяття, претензій від потерпілого немає і дані обставини суд вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та з урахуванням особи винного, вважає, що при призначенні покарання у виді позбавлення волі слід застосувати ст. 69 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі, але нижче від найнижчої межі встановленої в санкції інкримінованої статті.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому злочині визнав в повному обсязі, під час судового розгляду надавав чіткі та послідовні показання, не намагався приховати певні обставини, у зв`язку із чим судовий розгляд справи був проведений у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, щиро розкаявся у вчиненому.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа "Довженко проти України"), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).

На підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, та на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити від відбування покарання, поклавши обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім цього, в судовому засіданні потерпілий -цивільний позивач ОСОБА_5 відмовився від цивільного позову до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та просив суд прийняти його відмову та закрити провадження за даним позовом.

Учасники кримінального провадження не заперечили з приводу заявленої заяви.

Згідно ч.5 ст. 128 КПК цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 206 ЦПК, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

За даних підстав, суд вважає можливим прийняти відмову цивільного позивача від цивільного позову, оскільки це право позивача та така дія не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Речові докази вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Накладений за ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28.10.2022 року арешт з мобільного телефону червоного кольору марки «Samsung» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора «Київстар» , абонентським номером НОМЕР_3 та мобільного телефону жовтого кольору марки «Iphone 1» IMEI : НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 , гаманець чорного кольору, купюра номіналом 20 гривень, зарядний пристрій та зарядний блочок, банківські картки : банку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , банку «monobank» № НОМЕР_6 та дві дисконтні картки - скасувати.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Як встановлено судом, витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи №042/1-328-2022 від 12.12.2022 року складають 1998 грн. 00 коп., та №3463/22 від 22.11.2022 року - 220 грн., а всього 2218 грн. 00 коп.

Таким чином, до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави підлягають витрати за проведення вищезазначених експертиз в сумі 2218 грн. 00 коп.

Згідно із п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК, у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 28.10.2022 року щодо ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 130 000 грн.

Відповідно до даних квитанції АТ КБ ПриватБанк, Зміївське відділення Харківського ГРУ 63404, Харківська область, м. Зміїв, код квитанції 9287-7518-8416-6883, Квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки # 0.0.1, від 17.11.2022 року, час здійснення операції 14:22:57, платником ОСОБА_7 внесено у якості застави грошові кошти в сумі 130 000 грн.

З огляду на ухвалення судом вироку, а також з огляду на покарання, обумовлене сторонами в угоді, відпадають ризики, які раніше слугували підставою для застосування даного запобіжного заходу.

Таким чином, запобіжний захід відносно ОСОБА_3 слід скасувати, а суму внесеної застави повернути заставодавцю.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку відраховувати з дня ухвалення вироку суду.

Провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - закрити.

Речові докази:

-мобільний телефон червоного кольору марки «Samsung» з IMEI 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_7 - повернути потерпілому ОСОБА_5 ,

- мобільний телефон жовтого кольору марки «IPhone 1» з IMEI : НОМЕР_4 , гаманець чорного кольору, купюра номіналом 20 гривень, зарядний пристрій та зарядний блочок, банківські картки : банку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , банку «monobank» № НОМЕР_6 та дві дисконтні картки- повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 2218 грн. 00 коп. (дві тисячі двісті вісімнадцять грн. 00 коп.).

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді застави - скасувати.

Повернути заставодавцю ОСОБА_7 сплачену заставу у розмірі 130 000 грн. (сто тридцять тисяч грн. 00 коп.), яка була внесена на рахунок Державної казначейської служби України, отримувач ДКСУ м.Київ, код отримувача :26268059, відповідно до даних квитанції АТ КБ ПриватБанк, Зміївське відділення Харківського ГРУ 63404, Харківська область, м. Зміїв, код квитанції 9287-7518-8416-6883, квитанція до платіжної інструкції на переказ готівки # 0.0.1, від 17.11.2022 року, час здійснення операції 14 :22:57, за ухвалою суду у справі №758/9664/22.

Арешт з майна, а саме з

- мобільного телефону червоного кольору марки «Samsung» з IMEI 1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора «Київстар», з абонентським номером НОМЕР_7 ,

- мобільного телефону жовтого кольору марки «IPhone 1» з IMEI : НОМЕР_4 , гаманця чорного кольору, купюри номіналом 20 гривень, зарядного пристрою та зарядного блочка, банківських карток : банку «ПриватБанк» № НОМЕР_5 , банку «monobank» № НОМЕР_6 , двох дисконтних карток - скасувати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним Кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1