Справа №635/825/24
Провадження №1-кп/635/549/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Покотилівка Харківського району Харківської області в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 від 16 листопада 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Сонячний Зеленівського с/р Херсонської області, громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, яка є особою з інвалідністю 3 групи, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України. Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації (далі РФ), а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади РФ, всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05 грудня 1994 року, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01 серпня 1975 року та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09грудня 1981 року № 36/103, від 16грудня 1970 року № 2734 (ХХV) від 21 грудня 1965 року № 2131 (ХХ), від 14 грудня 1974року № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України. 24 лютого 2022 року на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

У період з 24 лютого 2022 року до початку вересня 2022 року с. Липці Харківського району Харківської області було окуповане підрозділами держави-агресора. Після початку збройної агресії Російської Федерації проти України, на початку липня 2022 року, в денний час доби, більш точної дати та часу під час проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, громадянка України ОСОБА_3 , перебувала за адресою: АДРЕСА_3 , де у неї виник протиправний умисел, направлений на здійснення публічних закликів до підтримки дій держави - агресора та публічне заперечення здійснення збройної агресії проти України.

В подальшому, реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , з метою схиляння своїх односельців до власної позиції, публічно, усно висловлювалася в підтримку дій та рішень держави агресора Російської Федерації, із текстовим змістом: «Україна неодмінно повинна приєднатися до Російської Федерації та стати частиною їхньої держави», «військові РФ хочуть лише добра для нас», говорила, що «зовсім скоро військові РФ будуть панувати по всій території України, та неодмінно наведуть належний лад в країні», закликала «перебувати з військовим РФ в дружніх стосунках, мовляв за це вони будуть добре ставитися до місцевих мешканців», чим умисно, протиправно здійснювала публічні заклики до підтримки рішень та дій держави-агресора, шляхом розповсюдження закликів, спрямованих на заперечення здійснення збройної агресії проти України та до підтримки рішень та дій держави-агресора.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує в межах висунутого обвинувачення за ч.1 ст.111-1 КК України як публічне заперечення громадянином України здійснення збройної агресії проти України та публічні заклики громадянином України до підтримки рішень та дій держави-агресора.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.

Обвинувачена ОСОБА_3 надала письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам ч. 3 ст. 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.

Суд вважає, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що вона раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, незаміжня, має середню освіту,є особою з інвалідністю 3 групи, не працює, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

При визначенні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 відповідно до ст.65 КК України суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального проступку, обставину, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, обставини вчинення кримінального проступку.

Суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження нових кримінальних правопорушень призначити покарання у межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою вона обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинений проступок, у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в органах влади, місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності, що є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експертів та речові докази у кримінальному проваджені відсутні.

Керуючись ст. ст.369,373,374,381,382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 111-1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків в органах влади, місцевого самоврядування, установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності, на строк 10 (десять) років.

Вирок суду може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня отримання його копії, з урахуванням особливостей, передбачених ч.1ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати всім учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1