Провадження № 1-кп/554/256/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м. Полтава

Октябрський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0002593 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В суді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

14 грудня 2023 року надійшло клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування поданого клопотання прокурор посилається на обставини, викладені в обвинувальному акті, згідно з якими органами досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Зазначає, що 03 листопада 2023 року слідчим суддею Октябрського районного суду міста Полтави до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який ухвалою суду від 14 грудня 2023 року продовжено до 10 лютого 2024 року.

Підставами для продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 прокурор зазначає наявність обґрунтованого обвинувачення щодо останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке кваліфікуються як особливо тяжке, і передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які продовжують існувати і наразі їх вагомість не зменшилась. А саме з метою забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам останнього: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що може полягати у його нез`явленні на виклики до суду, оскільки той усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим за санкцією статті інкримінованого йому злочину; 2) незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки він володіє інформацією щодо місць проживання зазначених учасників судового розгляду, тоді як незаконний вплив на них унеможливить досягнення мети кримінального провадження; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки в минулому обвинувачений був неодноразово засуджений за вчинення аналогічних злочинів проти власності.

На переконання прокурора, інші більш м`які запобіжні заходи не здатні усунути вищевказані ризики з тих причин, зокрема, що особисте зобов`язання неможливо застосувати до ОСОБА_4 , так як він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення; особисту поруку неможливо застосувати через те, що наразі не надходили письмові звернення від осіб, які могли б поручитись за належну процесуальну поведінку обвинуваченого; заставу неможливо застосувати у зв`язку з тим, що обвинуваченому інкриміновано вчинення злочину із застосуванням насильства; домашній арешт неможливо застосувати, оскільки в умовах цього запобіжного заходу неможливо запобігти спробам обвинуваченого реалізувати зазначені вище ризики, що матиме негативний вплив на повноту та всебічність встановлення істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник в судовому засіданні із клопотанням прокурора не погодились, просили суд відмовити в задоволенні такого клопотання, оскільки прокурором не доведені ризики. Також просили змінити запобіжний захід на більш м`який, застосувати щодо обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, дослідивши необхідні матеріали провадження, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Так, ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 03 листопада 2023 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів без визначення розміру застави.

Вказане рішення слідчого судді обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України. При цьому, слідчим суддею враховано обставини та характер злочину, його тяжкість, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, наявність судимостей, реальну можливість впливу на потерпілого та свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні.

14 грудня 2023 року ухвалою суду запобіжний захід обвинуваченому у вигляді тримання під вартою продовжено на строк 60 днів, тобто до 10 лютого 2024 року включно.

Оскільки справа знаходиться на стадії судового розгляду, суд не дає оцінки обґрунтованості підозри.

Суд вважає, що вказані ризики продовжують існувати, з огляду на таке.

Обвинувачений має кримінальний досвід, раніше неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень корисливої спрямованості проти власності, офіційно не працевлаштований, не одружений, знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, що дає підстави вважати, що він може переховуватись від суду, продовжити злочинну діяльність, що свідчить про існування ризику повторного вчинення кримінального правопорушення, та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте подекуди таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. При цьому ризик втечі оцінюється у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками.

Вирішуючи питання про доцільність обрання (продовження) раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує дані про його особу, репутацію та майновий стан, який раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, у тому числі, пов`язаних із насильством, не має офіційного місця роботи, навчання та джерел доходу.

Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Тому суд бере до уваги воєнний стан, запроваджений в Україні, а також фактичні бойові дії на значній її території. На думку суду, враховуючи характер (обставини) і тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , ця обставина сама по собі є достатньою для висновку, що ризики, які встановлені в ухвалі слідчого судді та зазначені прокурором, не зменшилися, а жоден інший запобіжний захід не може їм запобігти.

Також прокурором доведений ризик ухилення обвинуваченого від суду, який залишається реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , суворістю можливого покарання, яке загрожує за вчинення такого злочину, що може спонукати його залишивши постійне місце проживання, у тому числі, виїхати за межі України, що унеможливить своєчасне виконання процесуальних рішень.

Крім того, судовий розгляд по суті не розпочато, свідки, потерпілий та обвинувачений у цьому кримінальному провадженні судом не допитувалися, докази не досліджувалися.

Нових, суттєвих обставин, які б давали підстави для зміни запобіжного заходу суду не надано, тоді як встановлені вище ризики не зникли та не зменшилися.

Відтак, існують достатні підстави вважати, що обвинувачений, якому інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, дійсно може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, є підстави для задоволення клопотання та обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, як про це просить прокурор.

З підстав, які зазначені вище, суд вважає, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, тому клопотання захисту щодо зміни запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд не визначає розмір застави, оскільки особа обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.177, 183, 315, 370, 372, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 31 березня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про заміну запобіжного заходу на домашній арешт - відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань (№ 23)».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1