Справа № 740/7165/23
Провадження № 1-кп/740/472/23
УХВАЛА

про призначення судового розгляду

19 грудня 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судово го засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

-прокурор ОСОБА_3 ,

-обвинувачений ОСОБА_4 ,

-захисник ОСОБА_5 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду в м. Ніжині в режимі відеоконференції у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

установив:

У Ніжинському міськрайонному суді Чернігівської області перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження; підготовче судове засідання призначено на 24 листопада 2023 року 14-00 год., яке в подальшому відкладено на 19 грудня 2023 року 12-00 год.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд кримінального провадження з викликом учасників справи, вважаючи, що обвинувальний акт відповідає вимогам, передбаченим КПК України, підстав для повернення обвинувального акта прокурору немає. Також прокурор підтримав подане письмове клопотання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, посилаючись на те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які враховані слідчим суддею при обранні стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і вони не зменшилися. Зокрема, прокурор зауважив, що ОСОБА_4 обвинувачується у нез`явленні без поважних причин на службу з лікувального закладу військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. 25.10.2023 Деснянським районним судом міста Чернігова обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 22.12.2023 включно. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Згідно із ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. 402-405, 407, 408, 429 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

У підготовчому судовому засіданні захисник заперечив проти призначення судового розгляду кримінального провадження та проти клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а тому його слід повернути прокурору. Зокрема, захисник зауважив, що відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості щодо дати та місця його складання та затвердження, проте вказані вимоги закону не дотримані, оскільки в обвинувальному акті відсутні відомості щодо дати його складання, що у свою чергу унеможливлює призначення судового розгляду. Крім того, обвинувальний акт не містить посилання на обставини, які відповідно до положень КПК України входять до предмета доказування, не зазначений мотив вчинення кримінального правопорушення, що є обов`язковим. Крім того, у формулюванні обвинувачення не зазначено, що ОСОБА_4 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, але до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, неодноразово проходив лікування з приводу наявних у нього психічних розладів, у тому числі, в КП «Дніпропетровська клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги Дніпропетровської обласної ради, з 21.09.2022 по 18.10.2022 року, також в КНП «Ніжинська ЦМЛ ім. М. Галицького», з 08.03.2023 по 21.03.2023. Крім того, за поясненнями обвинуваченого та його матері ОСОБА_6 , обвинувачений виявляв ознаки серйозного психічного розладу і до призову на військову службу, і за місцем проживання йому надавалась відповідна психіатрична допомога. Але питання стосовно емоційного стану ОСОБА_7 та відповідно суб`єктивної сторони кримінального правопорушення в обвинувальному акті не зазначено. У межах досудового розслідування не призначалась судово-психіатрична експертиза для встановлення того, чи в повній мірі обвинувачений розуміє та усвідомлює свої дії та їх наслідки, та чи є він осудною особою, чим порушено вимоги п. 3 ч. 2 ст. 242 КПК України. Сторона захисту ставить під сумнів здатність ОСОБА_4 усвідомлювати свої дії та керувати ними під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч. 5 ст. 407 КК України. Постанова про відмову у задоволення клопотання від 30.10.2023 року, про яку вказано в реєстрі матеріалів досудового розслідування, на адресу обвинуваченого та захисника не надходила. На підставі вищевикладеного захисник просив повернути прокурору обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам закону.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні підтримав захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: 1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу; 2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу; 3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; 4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження; 5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру; 6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Підстава для повернення обвинувального акта прокурору визначена в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акта прокурору, а саме невідповідність обвинувального акта вимогам закону.

Згідно із ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 цього Кодексу.

Положеннями п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення.

Таким чином, на думку суду, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України усі необхідні реквізити обвинувального акта, направленого до суду в цьому кримінальному провадженні, зазначені у його тексті включаючи виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які орган досудового розслідування вважав установленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за нормами КК України, формулювання самого обвинувачення, також зазначено дату і місце його складення і затвердження. У реєстрі матеріалів до обвинувального акта викладено рух та сутність вчинених на стадії досудового розслідування слідчих та процесуальних дій у цьому кримінальному провадженні. До того ж, як прямо передбачено законом, фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються в такій формі і в такому об`ємі, в тому числі щодо способу вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування. При цьому суд не може вийти за межі підготовчого судового засідання, під час якого фактичні обставини справи не досліджуються. Питання доведеності кримінального правопорушення, правильності його кваліфікації, в тому числі щодо його об`єктивної та суб`єктивної сторони суд має вирішувати під час розгляду справи по суті та ухвалення вироку в нарадчій кімнаті. За нормами чинного кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання суд не надає оцінки фактичним обставинам, доказам та правовій кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, оскільки ці питання вирішуються на стадії судового розгляду та оформлюються відповідним судовим рішенням.

Захисник не надав суду належних доказів, які б свідчили про обмежену дієздатність обвинуваченого. Крім того, обмежена дієздатність, як і обмежена осудність, не є однозначною підставою для застосування до обвинуваченого примусових заходів медичного характеру в силу вимог ст. 20 КК України. Будь-які експертні висновки про те, що обвинувачений потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру суду не надані.

З урахуванням викладеного суд не вбачає підстав для повернення обвинувального акта прокурору, а наведені у клопотанні захисника обставини такими не є.

Таким чином, обвинувальний акт складений відповідно до вимог чинного КПК України; підстав для закриття кримінального провадження, а також для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, - не встановлено, отже, наявні підстави для призначення вказаного кримінального провадження до судового розгляду у відкритому судовому засіданні (з урахуванням принципів відкритості та гласності), суддею одноособово.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд ураховує, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду міста Чернігова від 25 жовтня 2023 року застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави; строк дії ухвали до 22.12.2023. При застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя врахував наявність на той час ризиків, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення; також урахував відомості про особу підозрюваного, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

Суд уважає, що на цей час не зменшилися та продовжують існувати вищевказані ризики.

Разом з цим суд ураховує, що відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст. 178 КПК України, а також з огляду на доведеність прокурором, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти зазначеним ризикам, суд дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора.

Таким чином, підготовка до судового розгляду завершена.

Керуючись ст. 176 178, 314 317, 371, 372 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, призначити на 15 січня 2024 року 14-30 годину та проводити у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області суддею одноособово.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою на 60 днів до 16 лютого 2024 року включно.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Обвинуваченого ОСОБА_4 конвоювати з Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» з подальшим поміщенням до ІТТ № 3 м. Ніжина.

Копії ухвали негайно вручити обвинуваченому, направити Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», Управлінню превентивної діяльності ГУНП в Чернігівській області, Роті конвойної служби ГУНП в Чернігівській області, ІТТ № 3 м. Ніжина.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її оголошення.

В іншій частині ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу складено і підписано 20.12.2023.

Суддя ОСОБА_1