Провадження № 1-кп/947/1299/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2023 року Київський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчого судовому засіданні в залі суду у м. Одесі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 07.02.2023 року, та угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим від 29.09.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Болград Одеської області, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , начальник відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, разом з укладеною угодою про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Так, ОСОБА_5 займаючи посаду начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, будучи працівником правоохоронного органу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, одержав неправомірну вигоду від ОСОБА_6 за здійснення впливу на начальника Управління патрульної поліції в Одеській області ОСОБА_7 при затвердженні дозволів ОСОБА_8 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні і супроводження їх автомобілями поліції.

Так, на початку 2023 року, але до 07.02.2023, ОСОБА_8 звернувся до свого знайомого працівника УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_6 , з метою уточнення умов перевезення великогабаритного вантажу. Останній знаючи, що посаду керівника відповідного профільного підрозділу з цього питання, а саме начальника відділу безпеки дорожнього руху Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції займає ОСОБА_5 , звернувся до нього. ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що отримання вказаного дозволу на перевезення великогабаритного вантажу та його супроводження можливе при затвердженні Начальником Управління патрульної поліції в Одеській області відповідних документів та за умови передачі ОСОБА_5 в залежності від обставин суми неправомірної вигоди у сумі від двох до трьох тисяч доларів США за здійснення впливу на начальника УПП в Одеській області та переконання останнього у їх затвердженні. При цьому зазначив, що у зв`язку з тим, на момент їх розмови відбувались резонансні затримання посадовців за підозрою вчинення корупційних правопорушень, необхідно щоб ОСОБА_8 не поспішав з подачею документів та перечикав певний час.

В подальшому ОСОБА_9 , у зв`язку з необхідністю перевезення великогабаритного вантажу подав відповідні документи, але 17.03.2023 отримав відмову.

В телефонній розмові ОСОБА_5 пояснюючи причину відмову зазначив ОСОБА_6 , що потрібно було повідомити його про надходження документів та на майбутнє вказав про необхідність цього.

Після подачі ОСОБА_8 повторно документів 17.03.2023 на отримання дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні при супроводженні автомобілем поліції,21.03.2023 йому надано відповідний дозвіл № 2023-13855101-1 НГ, затверджений начальником УПП в Одеській області ДПП, та виділено відповідний супровід у кількості однієї машини з екіпажем з двох осіб для супроводження вантажу 29.03.2023.

28.03.2023 приблизно о 00.00 годині, перебуваючи на території УППв Одеській області ДПП, за адресою: місто Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, ОСОБА_5 отримав у ОСОБА_6 500 доларів США, за здійснення впливу на начальника УПП в Одеській області ОСОБА_7 впливу з метою затвердження останнім дозволу ОСОБА_8 № 2023-13855101-1 НГ та виділення відповідного супроводу у кількості однієї машини з екіпажом з двох осіб для супроводження вантажу 29.03.2023. При отриманні неправомірної вигоди ОСОБА_5 отримавши 500 доларів США особисто у руки, повернув ОСОБА_6 частину суми у розмірі 200 доларів США.

05.04.2023 у зв`язку з тим, що не відпала необхідність транспортування великогабаритного вантажу, транспортування якого було заплановано на 29.03.2023, та виникнення необхідності транспортування додаткового великогабаритного вантажу, та їх супроводу ОСОБА_8 звернувся з відповідними пакетами документів та 11.04.2023 отримав щодо вантажу, що не було транспортовано 29.03.2023 дозвіл № 2023-13855101-2 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні при супроводженні автомобілем поліції та для транспортування нового вантажу дозвіл № 2023-13855101-3 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні при супроводженні автомобілем поліції.

12.04.2023 ОСОБА_5 в ході розмови з ОСОБА_6 визначив, що необхідно передати йому неправомірну вигоду лише щодо здійснення впливу на начальника УПП в Одеській області ОСОБА_7 при затвердженні дозволу № 2023-13855101-3 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а саме нового вантажу, і супроводження його автомобілем поліції у такому ж розмірі як і за вантаж, що планувалось транспортувати 29.03.2023 у сумі 500 доларів США.

14.04.2023 перебуваючи в особистому службовому кабінеті УПП в Одеській області ДПП за адресою: місто Одеса, вул. Академіка Корольова, 5, ОСОБА_5 в ході розмови з ОСОБА_6 отримав від останнього неправомірну вигоду у сумі 500 доларів США, за вплив на начальника УПП в Одеській області при затвердженні дозволу ОСОБА_8 № 2023-13855101-3 НГ, на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні і супроводження його автомобілем поліції. Після отримання вказаної неправомірної вигоди ОСОБА_5 поцікавився чи задоволений ОСОБА_8 та повернув ОСОБА_6 частину суми неправомірної вигоди у розмірі 200 доларів США.

Загальна сума отриманої ОСОБА_5 неправомірної вигоди складає 600 доларів США, що еквівалентно 21941,16 (двадцять одна тисяча дев`ятсот сорок одна ціла та шістнадцять сотих) грн.

Вказані умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.2 ст. 369-2 КК України, за ознаками - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

По кримінальному провадженню №0000047 від 07.02.2023 року між ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 , 29.09.2023року була укладена угода про визнання винуватості відповідно до вимог ст. 468 КПК України.

В угоді про визнання винуватості прокурор ОСОБА_3 , та обвинувачений ОСОБА_5 виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст. 369-2 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини.

Одночасно, сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення ОСОБА_5 наступного покарання: за ч. 2 ст. 369-2 КК України у вигляді штрафу у розмірі дві тисячі дев`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_5 узгоджене в угоді покарання, оскільки при укладенні даної угоди дотримані вимоги та правила КПК України та КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_4 підтримав умови укладеної угоди та просив її затвердити, оскільки її умови не порушують прав інших осіб та не становлять суспільної небезпеки і не загрожують інтересам держави.

Захисник ОСОБА_4 звернувся з клопотаннями про скасування арешту з майна яке належить ОСОБА_5 , про повернення ОСОБА_5 закордонного паспорту та повернення грошових коштів сплачених в якості застави, які просив задовольнити.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України визнав повністю, щиро кається у скоєному, погодилася з прокурором на призначення узгодженого покарання. Зазначив про обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового слідства, судом та викладені в обвинувальному акті в кримінальному провадженні №0000047 від 07.02.2023 року. Угоду про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_5 підтримав та просив її затвердити, та задовольнити клопотання його захисника.

Суд під розписку відповідно до ст. 474 КПК України ОСОБА_5 роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеному на підставі угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п. 2 ч.1 ст. 468 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

За умовами ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України, які згідно ст. 12 КК України, нетяжким кримінальним правопорушенням.

У судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин та зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні; надавати покази у вчиненні інкримінованого йому правопорушення. Крім того, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та розуміють наслідки затвердження такої угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України. Вид та міра покарання, на яку обвинувачений погоджується, обрана з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст. ст. 65-67 КК України.

В ході судового розгляду, судом встановлені обставини, які пом`якшують покарання, зокрема, ОСОБА_5 вину визнає в повному обсязі, щиро кається у скоєні інкримінованого йому злочину, активне сприяння розкриттю злочину, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий. Обставини, що обтяжують покарання в ході судового розгляду не встановлені.

Судом не встановлено підстави для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України.

За умовами ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. ст. 469, 471 КПК України, дії ОСОБА_5 за ч.2 ст. 369-2 КК України кваліфіковані правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджена міра покарання відповідає санкції кримінального кодексу України та загальним засадам призначення покарання, визначених у ст.65 КК України.

Виходячи з викладеного, з урахуванням ступені тяжкості вчиненого злочину, даних про особу ОСОБА_5 , наявності пом`якшуючих і відсутністю обтяжуючих обставин покарання, визнання своєї вини ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди укладеної між прокурором ОСОБА_3 та ОСОБА_5 про визнання винуватості і призначення узгоджених сторонами виду і міри покарання.

У відповідності до вимог п.14 ч.1 ст.368 КПК України, суд, затверджуючи угоду, виносить вирок, під час якого вирішує питання, у тому числі як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Так, судом встановлено, що на підставі ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 04.05.2023 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 1 001 132 гривень, які були сплачені частками наступними заставодавцями: ОСОБА_4 у розмірі 395 000 гривень, та 209 132 гривні та ОСОБА_10 у розмірі 147 000 гривень та 250 000 гривень.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

На підставі викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено, покладені обов`язки та запобіжний захід вигляді застави не був порушений в ході розгляду справи, тому запобіжний захід у вигляді застави обраний ОСОБА_5 підлягає скасуванню, а грошові кошти у розмірі 395 000 гривень, та 209 132 гривні сплачені заставодавцем ОСОБА_4 підлягає поверненню відповідно до його клопотання.

Так, питання про повернення грошових коштів сплачених в якості застави за ОСОБА_5 при постановлення даного вироку не може бути вирішено, у зв`язку з а відсутністю відповідної заяви заставодавця ОСОБА_10 .

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси від 04.05.2023 року на обвинуваченого ОСОБА_5 були покладені обов`язки, в тому числі здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і виїзд в Україну.

Згідно заяви від 12.05.2023 року обвинувачений ОСОБА_5 з метою виконання ухвали про застосування запобіжного заходу відносно нього, здав на зберігання до ГУДМС в Одеській області свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Враховуючи, що запобіжний захід у вигляді застави відносно ОСОБА_5 скасовано, тому відсутня необхідність в подальшому зберіганні закордонного паспорту обвинуваченого, його належить повернути власнику.

Так, ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 19.05.2023 року накладено арешт на сім картки № НОМЕР_1 , сім картка б/н, хол дер оператора «LIFECELL» № НОМЕР_2 , блокнот червоного кольору з пошкодженням обшивки, мобільний телефон IPHONE X, s|n НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 з сім картою НОМЕР_5 ; мобільний телефон SANSUNG GALAXY J6 s|n RF8K72MPRIZ, ІМЕІ НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 .

Крім того, ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 19 травня 2023 року на квартиру площею 38,8 кв. метрів за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_8 на праві власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1), на 1/5 частку квартири площею 69,9 кв. метрів за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 23079193).

Частиною 4 статті 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Враховуючі відсутність підстав для застосування спеціальної конфіскації та конфіскації особистого майна ОСОБА_5 , суд вважає необхідним скасувати накладений арешт з майна яке належить ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132,174, 369,373-374,392,393,394,395,473-475 КПК України, суд,- УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 29.09.2023 року, укладену між прокурором ОСОБА_3 і ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР за №0000047 від 07.02.2023 року.

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі дві тисячі дев`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 49 300 (сорок дев`ять тисяч триста) гривень.

Скасувати арешт накладений ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 19.05.2023 року на сім картки № НОМЕР_1 , сім картка б/н, хол дер оператора «LIFECELL» № НОМЕР_2 , блокнот червоного кольору з пошкодженням обшивки, мобільний телефон IPHONE X, s|n НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 з сім картою НОМЕР_5 ; мобільний телефон SANSUNG GALAXY J6 s|n RF8K72MPRIZ, ІМЕІ НОМЕР_6 , ІМЕІ НОМЕР_7 , та повернути зазначене майно за належністю ОСОБА_5 .

Скасувати арешт накладений ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 19 травня 2023 року на квартиру площею 38,8 кв. метрів за адресою: АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 ІПН НОМЕР_8 на праві власності (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №1).

Скасувати арешт накладений ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 19 травня 2023 року на 1/5 частку квартири площею 69,9 кв. метрів за адресою: АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_5 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 23079193).

Запобіжний захід у вигляді застави обраний відносно ОСОБА_5 , скасувати.

Грошові кошти внесені 05.05.2023 року у розмірі 395 000 гривень, квитанція № та грошові кошти внесені 05 травня 2023 року у розмірі 209 132 гривні, квитанція № ПН2855893, внесенні в якості застави за ОСОБА_5 згідно ухвали Приморського районного суду міста Одеси від 04.05.2023 року на розрахунковий рахунок UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області повернути заставодавцю ОСОБА_4 ,

Повернути закордонний паспорт громадянина України ОСОБА_5 , який 12.05.2023 року було передано на зберігання до ГУДМС в Одеській області.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення, але лише у випадках, встановлених ст. ст. 473, 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1