Справа № 519/1148/23
Провадження № 1-кс/504/309/23
УХВАЛА
19.08.2023 смт.Доброслав Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 , -
ВСТАНОВИВ:
Так 06.07.2023 до ЧЧ СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області надійшов рапорт інспектора РПП СПД №1 ВП №4 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про те, що 06.07.2023 о 13:00 годині біля будинку №61 по вул. Центральна в с. Нова Дофінівка Одеського району Одеської області було зупинено т/з «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на посаді оператору ВЧ НОМЕР_2 у звані штаб сержанту, та при складанні адміністративних матеріалів, останній пояснив, що в салоні вказаного автомобіля знаходиться предмет, ззовні схожий на телескопічну дубинку. (ЄО 2390).
Так, в ході огляду місця події, який проводився 06.07.2023 в період часу з 13:25 год по 14:20 год, на узбіччі дороги біля буд АДРЕСА_1 , в ході якого гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав зі свого автомобіля «Renault Kangoo» д/н НОМЕР_1 металевий предмет, ззовні схожий за своїми конструктивними особливостями на телескопічну дубинку, який вилучений та запакований до сейф-пакету НПУ №INZ 2057410.
Слідчими слідчого відділення ВП № 4 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області 06.07.2023 вищевказані об`єкти визнанні речовим доказом та долучені до матеріалів кримінального провадження.
Вилучений предмет зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та має ознаки речових доказів, а відомості, установлені під час огляду іншого володіння особи будуть використані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні.
Вказане кримінальне правопорушення кваліфіковано за ч. 3 ст. 263 КК України.
Прокурор подав заяву про розгляд клопотання про арешт у свою відсутність.
За відсутності клопотань від учасників, на підставі ч. 1 ст. 107 КПК України, фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов до наступного:
Положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.
Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого у кримінальному провадженні та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і при вирішення питання про накладення арешту на майно, слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
За змістом ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Перевіряючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя звертає увагу, що органом слідства обґрунтовано внесені відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР (витяг від 06.07.2023 року).
Постановою слідчого від 06.07.2023 року телескопічна дубинка визнана речовим доказом.
Отже, слідчий суддя дійшов переконливого висновку, що вищевказана телескопічна дубінка містить в собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, відтак, відповідає визначеним у положенні ст. 98 КПК України критеріям.
Слідчий суддя дійшов до переконання, що правові підстави арешту повністю співвідносяться з встановленими обставинами даного кримінального правопорушення.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 93, 98, 170-173, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
Накласти арешт на металевий предмет, ззовні схожий за своїми конструктивними особливостями на телескопічну дубинку, який вилучений та запакований до сейф-пакету НПУ №INZ 2057410, з позбавленням власника або третіх осіб права користування та розпорядження вищевказаним речами без дозволу слідчого, прокурора чи суду.
Роз`яснити, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Ухвала слідчого судді виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмова у ньому можуть бути оскаржені в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1