ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/937/22Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/235/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч.1 ст.296 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на вирок Борщівського районного суду від 01 червня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.П`ятничани Чемеровецького району, Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України і призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь ОСОБА_10 на відшкодування майнової шкоди 850,00 грн та 15000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. В решті позовних вимог відмовлено.

Питання щодо речових доказів вирішено.

Згідно вироку, обвинувачений ОСОБА_7 25 липня 2022 року, біля 20.00 год. разом з групою інших, невстановлених досудовим розслідуванням осіб, перебував на даху будівлі недіючого універмагу, яка розташована в АДРЕСА_2 , де почув зауваження ОСОБА_10 , який перебував у громадському місці, поруч із магазином «КООП», що розташований за адресою: смт Скала-Подільська, вул.Грушевського, 63 А Чортківського району, біля центральної дороги, з приводу безпечності перебування у вказаному місці.

У подальшому, ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно та цілеспрямовано, реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, з метою самоствердитись шляхом завдання тілесних ушкоджень потерпілому, демонструючи особливу зухвалість, що виразилося в ігноруванні встановлених у суспільстві загальноприйнятих норм моралі та правил поведінки, відвертій зверхності, нахабному поводженні та прояві грубої сили, усвідомлюючи суспільно небезпечний та неправомірний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, зліз з даху зазначеного приміщення та підійшовши до потерпілого, який продовжував перебувати у вказаному громадському місці, використавши незначний привід у вигляді вищезазначеного зауваження зі сторони потерпілого, наніс ОСОБА_10 близько трьох ударів кулаками правої та лівої рук, а також один удар ліктем в обличчя , внаслідок чого той втратив рівновагу, під час чого, продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 наніс один удар головою в область верхньої надочної частини обличчя потерпілого, в результаті чого останній впав на землю.

У подальшому, коли ОСОБА_10 лежав на лівому боці, ОСОБА_7 продовжуючи свої протиправні дії шляхом притискання лівим коліном у ділянці правої частини тіла потерпілого, наніс ОСОБА_10 два удари кулаком правої руки та удар коліном правої ноги в область спини потерпілого, чим спричинив йому тілесні ушкодження.

В результаті протиправних дій ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді синців на чолі справа та зліва, переніссі, верхній та нижній повіках лівого ока, нижній повіці правого ока, лівому плечі, спині зліва, садна в лівій поперековій ділянці. При зверненні за медичною допомогою в поліклінічне відділення КНП Борщівська МКЛ при комп`ютерної томографії встановлений перелом кісток носа.

Відповідно до висновку експерта судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості тілесні ушкодження в ділянці носа (синці в ділянці перенісся, перелом кісток носа) належать до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягнули короткочасний розлад здоров`я. Синці на чолі справа, чолі зліва, верхній та нижній повіках лівого ока, нижній повіці правого ока, лівому плечі, спині зліва, садна в лівій поперековій ділянці кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить вирок Борщівського районного суду від 01 червня 2023 року змінити в частині визнання обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, перекваліфікувавши його дії з ч.1 ст.296 КК України на ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання, передбачене санкцією статті обвинувачення, однак не пов`язане з позбавленням чи обмеженням волі.

Свої вимоги мотивує тим, що суд не надав оцінки показанням обвинуваченого в судовому засіданні, який вину визнав в умисному заподіянні ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, у вчиненому розкаявся та просив вибачення в потерпілого, а також, що він діяв умисно тільки до потерпілого ОСОБА_10 , який дозволив собі втрутитися в його справи, повчати на наказувати що йому робити.

Також вказує, що обставини вчиненого злочину встановлені із показань обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_10 та свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Адвокат зазначає, що складовою злочину за ст. 296 КК України, є громадське місце вулиця поблизу магазину, крім того ОСОБА_7 підійшовши до ОСОБА_10 на звернення останнього, не кричав і двох перехожих не ображав. Обвинувачений наносив удари саме ОСОБА_10 , і ніхто з очевидців не втручався і дії його ніхто не зупиняв. ОСОБА_7 сам припинив свої дії і відійшов від ОСОБА_10 , сутичка тривала одну-дві хвилини.

Також зазначає, що обвинувачений діяв не з хуліганських спонукань а на грунті особистого конфлікту, що виник між ним та потерпілим ОСОБА_10 . Крім того, об`єктивні ознаки насильницької поведінки ОСОБА_7 свідчать про особисту неприязність до ОСОБА_10 , через образливу поведінку останнього, прагненням повчати його і наказувати, що робити. Дії ОСОБА_7 зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілого і спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки злочину проти особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження за ч.2 ст. 125 КК України.

Також звертає увагу, що 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду у справі №288/1158/16-к дано юридичну характеристику складу злочину хуліганство та роз`яснено відмінність його від злочинів, учинених на грунті особистих неприязних стосунків.

Сторона захисту вказує на те, що вироком призначено ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.296 КК України у виді двох років обмеження волі. Однак обрання судом виду покарання у відповідності до п.2 ч.3 ст.374 КПК України не вмотивоване, так як санкція частини статті обвинувачення визначає альтернативні види покарань.

Також вважає, що ч.2 ст.125 КК України визначає такі ж альтернативні види покарань, а тому призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання не відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, яке є несправедливим через суворість.

Адвокат зазначає, що судом не враховано дані про особу обвинуваченого, який є молодою особою, навчається у вищому навчальному закладі, під час розгляду справи щиро розкаявся у вчиненому злочині, передбаченому ч.2 ст.125 КК України, активно сприяв розкриттю злочину, усвідомив суспільну небезпеку своїх протиправних дій та засуджує таку поведінку і просить вибачення у потерпілого.

В запереченнях на апеляційну скаргу з потерпілий ОСОБА_10 просить залишити її без задоволення, а вирок без змін.

Свої доводи мотивує тим, перебуваючи поруч із магазином КООП в смт.Скала-Подільська, побачивши, що по краю даху двоповерхової будівлі не працюючого універмагу ходять діти, зроби їм зауваження і сказав, що викличе поліцію. І тільки після цих слів на даху появився ОСОБА_7 , якого до того не бачив і ніякого йому зауваження не робив. Підійшовши до нього ОСОБА_7 сказав, що він йому вказує і наніс удар у ліву брову, потім кулаком у правий і в лівий бік голови та вдарив його своєю головою в голову, наніс два удари кулаком в поперек.

Потерпілий вказує, що його поведінка щодо ОСОБА_7 не була образливою, оскільки він не втручався в його справи, не звертався до нього і не повчав його, так як взагалі в той час його не бачив, а звертався до дітей думаючи про їхню безпеку.

Вважає, що ОСОБА_7 діяв з хуліганських мотивів, а не на ґрунті особистого конфлікту між ними, яке виражене в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю та бажанням протиставити себе суспільству, а тому суд вірно кваліфікував його дії за ч.1 ст.296 КК України.

Також вказує, що судом вірно визначено міру покарання ОСОБА_7 , врахувавши його особу, який вважається раніше не судимим, однак вже двічі притягувався судом до кримінальної відповідальності за вчинення хуліганських дій за ч.2 ст.296 КК України, а потім за ст. 126 КК України. Оскільки він висновків для себе не зробив і знову продовжує вчиняти протиправні дії.

Крім цього зазначає, що ОСОБА_7 лише частково визнав свою вину і не покаявся, а на запитання чи бажає вибачитись відповів, що не бачить в цьому потреби, в судових засіданнях вів себе зухвало та зверхньо щодо нього.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, доводи обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора і представника потерпілого, які заперечили проти доводів обвинуваченого та його захисника і просять залишити вирок без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції з`ясував наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд, ухвалюючи вирок, відповідно до ст. 368 КПК України, повинен вирішити, зокрема, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить діяння, у якому обвинувачується особа, склад кримінального правопорушення та чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказані вимоги судом першої інстанції виконанні в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в судовому засіданні першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, а саме в частині того, що він дійсно наносив потерпілому удари в голову, а потім коли потерпілий впав то він його вдарив ще раз чи два.

Однак, щодо мотиву своїх дій обвинувачений наполягав на тому, що потерпілий ОСОБА_10 зробив йому зауваження і таким чином його розізлив та спровокував конфлікт. Також, обвинувачений пояснив, що має запальний характер, однак проаналізувавши свою поведінки на даний час так би не вчинив.

Не зважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, на думку колегії суддів, його вина підтверджується належними та допустимими доказами, які досліджені судом першої інстанції, яким дана відповідна правова оцінка.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.4,5 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006р. №10, хуліганство слід відрізняти від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК України, що передбачають відповідальність за злочини проти особи.

Однак, як встановлено в ході судового розгляду, в даному випадку обвинувачений і потерпілий не є родичами і взагалі не були знайомі між собою до події кримінального правопорушення.

Також, в ході судового розгляду не встановлено жодних обставин, які би давали підстави вважати, до дії потерпілого були неправильними чи образливими по відношенню до обвинуваченого чи інших осіб.

Згідно показань потерпілого в судовому засіданні, які відображені у вироку, він робив зауваження дітям, які ходили по даху будівлі, а обвинуваченого там взагалі не бачив і нього не звертався. Такі показання потерпілого підтвердили допитані в ході судового розгляду свідки ОСОБА_11 і ОСОБА_12 .

Так, свідок ОСОБА_11 пояснив, що він з потерпілим ОСОБА_10 і 25 липня 2022 року біля 20.00 год. перебував поруч із магазином «КООП» в смт. Скала-Подільська. Побачив, що по краю даху будівлі ходять діти, ОСОБА_10 гукнув до них, чому вони там ходять, щоб відійшли від краю, бо викличе поліцію. Потім появився обвинувачений ОСОБА_7 , підійшов до потерпілого, щось йому коротко сказав і наніс потерпілому удар своєю головою в голову, а також руками в голову. Далі ОСОБА_10 впав і обвинувачений ОСОБА_7 притиснув його коліном та наніс йому удари по хребту, коли той лежав.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що того дня, біля 20 години біля входу до магазину «КООП» в смт.Скала-Подільська стояв ОСОБА_10 з велосипедом і ОСОБА_11 . Вона бачила хлопців і дівчат, які ходили по даху недобудованого магазину. Далі вона бачила, як обвинувачений підійшов до потерпілого і почав наносити йому удари, від яких той упав, а обвинувачений став на потерпілого і продовжив його бити.

Наведені у вироку показання потерпілого і вказаних свідків не містять жодних даних про наявність між обвинуваченим і потерпілим конфлікту до початку побиття останнього. З їх показань і даних протоколів проведення з ними слідчих експериментів не встановлено жодних даних про наявність між обвинуваченим і потерпілим якоїсь суперечки чи образливих висловлювань з боку потерпілого, а беззаперечно встановлено, що обвинувачений підійшовши до потерпілого в громадському місці та в присутності інших осіб одразу наніс декілька ударів по голові, коли потерпілий впав - то він притис його коліном і продовжував бити.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника про те, що дії обвинуваченого були зумовлені образливою поведінкою потерпілого повністю спростовуються показаннями потерпілого і свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , а також даними проведених з ними слідчих експериментів.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку пояснення свідків, які докладно виклав у вироку, та які в повній мірі підтверджують провину обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно надав перевагу показанням вказаних свідків, які є логічними, послідовними та взаємо пов`язаними і тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Також, суд першої інстанції обґрунтовано поклав в основу вироку письмові докази, які узгоджуються з показаннями потерпілого і свідків, та в сукупності поза розумним сумнівом підтверджують провину обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Зокрема, викладену у вироку висновки суду першої інстанції підтверджуються:

протоколом проведення слідчого експерименту від 26 липня 2022 року з таблицями фотоілюстрацій до нього ( а.с.82-86), згідно якого потерпілий ОСОБА_10 у приміщенні відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківськго РВП ГУНП в Тернопільській області, пояснив та відтворив обставини конфлікту, які мали місце 25 липня 2022 року, біля 20.00 год. в смт Скала-Подільська Чортківського району Тернопільської області, зокрема за допомогою статиста зімітував дії ОСОБА_7 та показав як саме ОСОБА_7 наносив йому удари;

протоколом проведення слідчого експерименту від 26 липня 2022 року з таблицями фотоілюстрацій до нього ( а.с.87-91), згідно якого свідок ОСОБА_11 у приміщенні відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківськго РВП ГУНП в Тернопільській області, пояснив та відтворив обставини конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , який мав місце 25 липня 2022 року, біля 20.00 год. в смт Скала-Подільська Чортківського району Тернопільської області, зокрема за допомогою статиста зімітував дії ОСОБА_7 та показав як саме ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_10 ;

протоколом проведення слідчого експерименту від 26 липня 2022 року з таблицями фотоілюстрацій до нього (а.с.92-95), згідно якого свідок ОСОБА_12 у приміщенні відділення поліції №1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області, пояснила та відтворила обставини конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , який мав місце 25 липня 2022 року, біля 20.00 год. в смт Скала-Подільська Чортківського району Тернопільської області, зокрема за допомогою статиста зімітувала дії ОСОБА_7 та показала, як саме ОСОБА_7 наносив удари ОСОБА_10 ;

висновком експерта №28 від 26 липня 2022 року (а.с.97) при судово-медичній експертизі ОСОБА_10 виявлено синці на чолі справа, чолі зліва, переніссі, верхній та нижній повіках лівого ока, нижній повіці правого ока, лівому плечі, спині зліва, садна в лівій поперековій ділянці. За ступенем тяжкості, дані тілесні ушкодження належать до категорії легких. За морфологічними властивостями, ушкодження на обличчі, спині зліва, характерні для виникнення внаслідок дії тупих предметів і могли утворитись внаслідок нанесення ударів руками. Ушкодження лівої поперекової ділянки характерні для ковзкої дії тупого предмета. Тілесні ушкодження у ОСОБА_10 утворились незадовго до судово-медичної експертизи, можливо і 25 липня 2022 року.

висновком експерта №30 (а.с.100-101) при додатковій судово-медичній експертизі, розпочатій 01 серпня 2022 року та закінченій 04 серпня 2022 року, встановлено, що при судово-медичній експертизі 26 липня 2022 року у ОСОБА_10 , виявлено синці на чолі справа, чолі зліва, переніссі, верхній та нижній повіках лівого ока, нижній повіці правого ока, лівому плечі, спині зліва, садна в лівій поперековій ділянці. При подальшому зверненні за медичною допомогою в поліклінічне відділення Борщівської МКЛ, при комп`ютерній томографії, у пацієнта був встановлений перелом кісток носа. За ступенем тяжкості тілесні ушкодження в ділянці носа (синці в ділянці перенісся, перелом кісток носа) належать до категорії легких, що потягнули короткочасний розлад здоров`я. Синці на чолі справа, чолі зліва, верхній та нижній повіках лівого ока, нижній повіці правого ока, лівому плечі, спині зліва, садна в лівій поперековій ділянці - кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо зміни правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 з ч.1 ст.296 КК України на ч.2 ст.125 КК України є безпідставними, так як такі протиправні дії обвинуваченого не були зумовлені наміром завдати лише шкоди здоров`ю потерпілого, тобто злочину проти особи, оскільки в ході судового розгляду беззаперечно встановлено, що до події правопорушення між потерпілим не було неприязних стосунків і потерпілий жодних неправильних чи образливих дій і висловлювань відносно обвинуваченого не вчиняв.

На переконання колегії суддів дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ознакою вчинення хуліганства з мотивів особливої зухвалості, оскільки наведені у вироку докази беззаперечно підтверджують, що дії обвинуваченого були поєднані з очевидним для нього грубим порушенням громадського порядку, яке супроводжувалось, насильством із завданням потерпілому побоїв та заподіянням тілесних ушкоджень.

Наведене підтверджується показаннями потерпілого та свідків, які послідовно і категорично підтверджували, що обвинувачений ОСОБА_7 використавши малозначний привід вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжувались особливою зухвалістю та бажанням протиставити себе суспільству, продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Доводи захисника, що обвинувачений під час судового розгляду щиро розкаявся і активно сприяв розкриттю злочину є надуманими, оскільки обвинувачений лише частково визнав свою вину і стверджував, що його спровокував потерпілий, хоча в ході судового розгляду не встановлено, що дії останнього були протиправними чи образливими. В показаннях обвинуваченого не наведено жодних конкретних і об`єктивних обставин, які би підтверджували доводи апеляційної скарги, що поведінка потерпілого була образливою для обвинуваченого.

Як видно зі змісту вироку обвинувачений у своїх показаннях пояснює свої дії тим, що він розізлився і має запальний характер. Однак, як встановлено вході судового розгляду зауваження потерпілого було звернене до групи підлітків, які ходили по даху будівлі. Саме ця обґрунтована і логічна реакція потерпілого на небезпечну ситуацію стала приводом для подальшого насильства над ним з боку обвинуваченого, яке було вчинено раптово в денний час в громадському місці в присутності інших багатьох осіб, що свідчить саме про бажання обвинуваченого не просто завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

За таких обставин, на думку колегії суддів вина обвинуваченого у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, повністю доведена, а його дії правильно кваліфіковані судом за ч.1 ст.296 КК України.

Призначення покарання в даному випадку здійснено судом першої інстанції з дотриманням вимог ст. 50 КК України, згідно якої воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. За змістом ст. 65 КК України, таке покарання повинно бути необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

На думку колегії суддів вид покарання ОСОБА_7 обраний у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься до легких злочинів, конкретних обставин справи, даних про його особу, який раніше не судимий, по місцю проживання та навчання характеризується позитивно, є особою молодого віку, не працює, вчинив умисний злочин, проти громадського порядку та моральності, вину визнав частково.

Оскільки за вимогами ст.75, 76 КК України, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням; у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням суд покладає на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції покарання, у виді звільнення від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік, є саме таким.

Щодо вирішення цивільного позову колегія суддів зазначає, що хуліганські дії ОСОБА_7 , що виразились у заподіянні тілесних ушкоджень, які потягнули короткотривалий розлад здоров`я, внаслідок чого потерпілий знаходився на амбулаторному лікуванні з 26 по 31 липня 2022 року і був позбавлений можливості працювати, поніс витрати на проведення комп`ютерної томографії у сумі 850 грн., а також через навмисні, протиправні дії ОСОБА_7 йому завдано шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, оцінює моральну шкоду у сумі 30 000,00 грн., у зв`язку з чим, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність часткового задоволення цивільного позову ОСОБА_10 про стягнення з ОСОБА_7 , на користь ОСОБА_10 , майнової шкоди майнової шкоди 850 грн. та моральної шкоди в сумі 15000 гривень, оскільки вина обвинуваченого у справі доведена.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких порушень КПК або КК України, які би тягли за собою скасування вироку чи зміну призначеного покарання.

Керуючись ст.404, 405, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Борщівського районного суду від 01 червня 2023 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий

Судді