Справа № 761/671/16-к
Провадження № 1-в/761/89/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції з ДУ «Київський слідчий ізолятор» з підозрюваним ОСОБА_6 та захисником ОСОБА_4 , клопотання прокурора у кримінальному провадженні - прокурора другого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження № 0000132 від 03.04.2022 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Грузьке, Криворізького району Дніпропетровської області, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 114-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

у провадження Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні - ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000132 від 03.04.2022, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 114-1 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ГСУ СБ України здійснюєтья досудове розслідування кримінального провадження № № 0000132 від 03.04.2022 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 114-1 КК України.

09.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 114-1 КК України та слідчим суддею Шевченківського районного суду м.Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.05.2023, який неодноразово продовжувався.

18.08.2023 стороні захисту повідомлено про виконання вимог ст. 290 КПК України, які на даний час виконуються, оскільки сторона захисту в особі захисників вчасно не оформили відповідні доступ до державної таємниці, а підозрюваний відмовляється з різних причин знайомитись із матеріалами кримінального провадження, в тому числі самостійно без захисників.

Саме для завершення виконання вимог ст. 290 КПК України, необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному.

Беручи до уваги, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, враховуючи, що менш суворіші запобіжні заходи не здатні будуть забезпечити ненастання існуючих ризиків, оскільки ОСОБА_6 , може переховуватись від органів досудового розслідування, шляхом залишення території України, а також може здійснити незаконний вплив на свідків та інших підозрюваних, з метою уникнення відповідальності, може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор підтримав у судовому засіданні клопотання, з мотивів у ньому наведеним.

Захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання, просили відмовити в задоволенні клопотання та в продовженні строку тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки ризики у клопотанні перераховані формально, не підтверджені жодними доказами. Крім того, прокурором не доведено наявності обґрунтованої підозри та не доведено, що більш м`який запобіжний захід, не здатен запобігти ризикам зазначеним у клопотанні.

Так, вказують, що повідомлена підозра є безпідставною та необґрунтованою, оскільки надані стороною обвинувачення докази на обґрунтування підозри, як додатки до клопотання, жодним чином не доводять причетності ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, зазначили про те, що ОСОБА_6 за час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою був прооперований, має ряд тяжких захворювань, у жовтні у нього виявлено онкологічне захворювання, яке швидко прогресує, подальше перебування підзахисного під вартою, ненадання йому необхідної медичної допомоги може призвести до летального наслідку та є катуванням. Звернули увагу на те, що характер виявленого захворювання вказує на неможливість перебування підзахисного під вартою у відповідності до наказу «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі» серед переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання наявна хвороба виявлена у підзахисного.

Підозрюваний підтримав доводи своїх захисників, просив суд відмовити у задоволенні клопотання прокурора та надати йому можливість продовжити лікування у відповідних медичних закладах не в умовах слідчого ізолятору.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, вислухавши доводи учасників судового провадження, приходжу до висновку про задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Так, встановлено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000132 від 03.04.2022 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 114-1 КК України.

Як було з`ясовано у судовому засіданні ОСОБА_6 був затриманий 09.03.2023 в цей же день йому було вручено повідомлення про підозру та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався останній раз до 15.01.2024 року включно.

18.08.2023 підозрюваному ОСОБА_6 та його захисникам повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.

Наразі стадія ознайомлення триває, оскільки захисники вчасно не вживали заходів для оформлення допуску до державної таємниці, допуск захиснику ОСОБА_4 надано відповідно до Наказу № 4-Д від 04.01.2024, а захисник ОСОБА_5 з відповідною заявою про оформлення допуску взагалі не звертався та всі необхідні документи для оформлення допуску не надавав.

При цьому, з матеріалів клопотання убачається, що підозрюваний відмовляється знайомитись із матеріалами досудового розслідування самостійно, у відсутності своїх захисників.

Разом із тим, очевидно, захисникам, які не мають відповідного доступу до держаної таємниці такі матеріали кримінального провадження для ознайомлення не можуть бути надані для ознайомлення.

Отже, враховуючи, що стадія 290 КПК України триває та не завершена з серпня 2023, саме у зв`язку із зволіканням сторони захисту та не вжиттям заходів для своєчасного оформлення допуску до державної таємниці, а у подальшому й доступу до відповідних матеріалів кримінального провадження, які становлять державну таємницю, приходжу до висновку, що у даному випадку саме ці обставини і перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання визначеним ризикам, перелік яких зазначений у п.п. 1-5 цієї статті, на запобігання яких спрямоване застосування запобіжних заходів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, під час вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчому судді під час вирішення питання про продовження строків тримання під вартою, не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження.

А тому, посилання сторони захисту щодо відсутності доказів про причетність ОСОБА_6 до інкримінованого йому кримінального правопорушення має встановлюватись судом під час судового розгляду, оскільки слідчий суддя під час вирішення питань щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не здійснює оцінку доказів на предмет їх належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, яким закінчується судове провадження, з огляду на те, що такою компетенцією наділений суд під час судового розгляду кримінального провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом.

На даній стадії оцінюються наявність даних про те, що особа, якій повідомлено про підозру може бути причетною до інкримінованих їй дій і ці дані достатні для виправдання застосування заходів забезпечення кримінального провадження до такої особи.

Аналізуючи надані слідчому судді для вивчення копії матеріалів кримінального провадження на обґрунтування обґрунтованості підозри повідомленої ОСОБА_6 в обсязі долученому до клопотання, а саме дані, які містяться в копіях процесуальних документів та протоколах слідчих дій, суд вважає їх достатніми для здійснення висновку про обґрунтованість підозри повідомленої ОСОБА_6 у причетності до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.114-1 КК України, а тому слідчий суддя не бачить у висновках прокурора про обґрунтованість підозри, чогось очевидно довільного чи необґрунтованого.

Отже, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчим суддею враховується вагомість, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000132 від 03.04.2022 доказів, тобто даних, наявних у протоколах слідчих дій (огляд місця події, допит свідків, копії яких долучені до даного клопотання, що поза розумним сумнівом свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у його причетності до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.2 ст.114-1 КК України.

Крім того, як вбачається зі змісту попередніх ухвал суду при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_6 , так і при продовженні строку тримання під вартою, слідчими суддями враховувалось відповідно до ст.178 КПК України наявність вагомих доказів про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, можливість призначення покарання за ч.2 ст.27, ч.2 ст.114-1 КК України передбаченого санкцією кримінального Закону за яким повідомлено про підозру, у разі визнання ОСОБА_6 винуватим, його вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, а також було встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які давали підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання спробам підозрюваного, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків інших підозрюваних, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На момент розгляду даного клопотання, а саме про продовження строку тримання під вартою підозрюваному, обставини, які враховувалися судом раніше фактично не змінилися, ризики не зменшились.

З`ясовуючи питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 на які послався прокурор, слідчий суддя враховує, те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність, яких має оцінюватись у сукупністю з обґрунтованістю підозри та вагомістю доказів на її підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні інкримінованого діяння.

Отже, враховуючи вагомість доказів причетності ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини та характер інкримінованого кримінального правопорушення, наслідки які фактично настали у результаті вчинення даного кримінального правопорушення, міру покарання, яка загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим, вік підозрюваного, стан здоров`я, слідчий суддя вважає, що з високим ступенем ймовірності підозрюваний ОСОБА_6 буде вживати заходів для ухилення від органу досудового розслідування та суду. Ці ж фактори можуть спровокувати незаконний вплив на свідків, з метою зміни ними своїх показань наданих слідчому під час досудового розслідування.

Твердження сторони захисту про те, що свідки вже допитані, а речові докази зібрані, не впливає на встановлені ризики, оскільки у відповідності до ст. 23; ч.4 ст. 95 КПК України, суд сприймає всі докази безпосередньо та може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання та не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. А тому при застосуванні до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу не можна буде запобігти ризику його впливу на свідків, тощо, з метою зміни ними своїх показань наданих слідчому під час досудового розслідування.

До матеріалів клопотання долучено дані, які можуть свідчити про зволікання сторони захисту, зокрема і в особі підозрюваного, який неодноразово відмовлявся від ознайомлення із матеріалами кримінального провадження, що фактично свідчить про перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, так стадія виконання ст. 290 КПК України триває з серпня місяця та досі не завершена.

Крім того, в матеріалах клопотання наявні дані що щодо підозрюваного здійснюється інше кримінальне провадження обвинувальний акт в межах якого скеровано до суду, а тому ризик вчинити інше кримінальне правопорушення також є неголослівним.

Як вбачається зі змісту клопотання закінчення виконання необхідних процесуальних дій пов`язаних із виконанням вимог ст. 290 КПК України потребує додаткового часу, з огляду на те, що вказана стадія триває з 18.08.2023, а тому необхідно продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , що у даному випадку з урахуванням справжнього суспільного інтересу, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не буде перевищувати розумних меж.

Крім того, слідчий суддя враховуючи наявні ризики, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_6 діяння, дійшов до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає інтереси конкретної особи, та про відсутність у зв`язку з цим підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Так, інкриміноване підозрюваному ОСОБА_6 кримінальне правопорушення має надзвичайно високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлене тяжкими наслідками, а тому враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, а тому, у даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим, з огляду на фактичні обставини за яких ОСОБА_6 інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення та фактичні наслідки, що настали у результаті вчинення даного кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи положення ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України. Сукупний термін утримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні, щодо особливо тяжких злочинів.

Відповідно до ч.1 ст. 197 КПК України термін дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, але у межах строку досудового розслідування.

18.08.2023 враховуючи, що відкрито було матеріали кримінального провадження строк досудового розслідування зупинився.

А тому, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання і про продовження строку тримання під вартою в межах строку досудового розслідування та строку дії ухвали слідчого судді - до 60 - ти днів.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України передбачені випадки за яких слідчий суддя вправі при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави.

З огляду на те, що внаслідок вчинення даного кримінального правопорушення настали тяжкі наслідки та ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.2 ст. 114-1 КК України, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення застави.

Що стосується посилання сторони захисту на погіршення стану здоров`я підозрюваного та необхідності отримання ним медичної допомоги, як на підставу для зміни запобіжного заходу, то посилання на наказ «Про затвердження Порядку організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі», оскільки хвороба виявлена у підозрюваного наявна серед переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, є недоречним, оскільки вказаний наказ стосується засуджених осіб та у сукупності із положенням ч. 5 ст.154 КВК України регулює порядок вирішення питання щодо звільнення від відбування покарання внаслідок тяжкої хвороби за клопотанням начальника органу або установи виконання покарань, одночасно з висновком лікарської комісії та не стосується заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються до підозрюваних.

При цьому із наданої медичної документації убачається, що за час перебування в умовах слідчого ізолятору, начальником установи попереднього ув`язнення вживалися заходи необхідні для отримання підозрюваним відповідного лікування - останній був прооперований у ДУ «Національний інститут серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова НАМН України», де у подальшому перебував на стаціонарному лікуванні, а також був обстежений у ДУ «Інститут урології імені академіка О.Ф. Возіанова НАМН України», де у подальшому проходив лікування в умовах стаціонару.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організову2ються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Порядок надання ув`язненим медичної допомоги, використання з цією метою не підпорядкованих органам, що здійснюють попереднє ув`язнення, державних та комунальних закладів охорони здоров`я, залучення їх медичного персоналу та проведення медичних експертиз визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення» адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана, зокрема забезпечити належну охорону та режим тримання осіб, взятих під варту.

Відповідно до наказу Міністерства Юстиції України Міністерства Охорони здоров`я від 10.02.2012 № 239/5/10 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО. Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження.

За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

У разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи.

Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

Тобто, необхідність надання ОСОБА_6 висококваліфікаційної медичної допомоги та додаткового медичного обстеження поза межами медичної частини Київського СІЗО, не унеможливлює утримання останнього під вартою, разом із тим, зобов`язує адміністрацію Державної установи «Київській слідчий ізолятор» забезпечити ув?язненому ОСОБА_6 належне медичне обслуговування та надання медичної допомоги у обсязі, необхідному для дотримання прав останнього, гарантованих статтею 49 Конституції України та статтею 3 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, зокрема, в частині забезпечення надання високоспеціалізованої медичної допомоги третинного рівня в необхідних вузькоспеціалізованих медичних закладах чи відділеннях необхідних за наявними медичними показниками та згідно встановленого діагнозу.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 29,49 Конституції України, ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 199, 197, 206 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 59 днів, тобто по 08 березня 2024 року включно.

Строк дії ухвали встановити 59 днів, тобто по 08 березня 2024 року включно.

Зобов`язати начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор» забезпечити додержання права підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на отримання належної медичної допомоги, зокрема, в частині забезпечення надання високоспеціалізованої медичної допомоги третинного рівня в необхідних вузькоспеціалізованих медичних закладах чи відділеннях необхідних за наявними медичними показниками та згідно встановленого діагнозу.

Про вжиті заходи необхідно повідомити суд та орган досудового розслідування.

Копію ухвали направити для виконання до філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області та ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що утримується під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали оголосити о 15 год. 35 хв. 15.01.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1