У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05жовтня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2023 року.

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2023 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Апелянт просить скасувати ухвалу слідчого судді.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Заявник вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки у його заяві викладені обставини, які свідчать про вчинення кримінальних правопорушень.

Встановлені слідчим суддею обставини.

24.07.2023 до слідчого судді Заводського районного суду м Миколаєва надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб ТУ ДБР у м. Миколаєві, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Свої вимоги заявник мотивував тим, що 16.07.2023 він надіслав до ТУ ДБР у м. Миколаєві, заяву про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ст. 366, ст. 367, ч. 1-3 ст. 191 КК України. Але посадові особи органу досудового розслідування безпідставно не внесли до ЄРДР відомості з його заяви про вчинені злочини.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_5 та доданих до неї матеріалів, останній посилається на невнесення відомостей до ЄРДР уповноваженою особою Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, на підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ст.366, ст. 367, ч.1-3 ст.191 КК України з приводу постановлення суддями Миколаївського апеляційного суду ухвали по справі №22-ц/812/470/23.

Так, слідчим суддею встановлено, що заява ОСОБА_5 всупереч вимогами ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема у поданій заяві не вказано будь-яких ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ст.366, ст. 367, ч.1-3 ст.191 КК України.

Відмовляючи у задоволенні скарги заявника, слідчий суддя дійшов висновку, що заява ОСОБА_5 від 16.07.2023 подана до ТУ ДБР у м. Миколаєві, свідчить про його незгоду з прийнятим суддями Миколаївського апеляційного суду рішенням. Разом з тим, незгода з рішенням судді сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом. Слідчий суддя вважав, що відомостей, викладених в заяві ОСОБА_5 , недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне переслідування, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування у разі незгоди з рішеннями або суб`єктивними припущеннями про злочинні дії.

Позиції учасників судового провадження.

Заявник ОСОБА_5 в апеляційній скарзі просив апеляційну скаргу задовольнити та провести апеляційний розгляд без його участі.

Прокурор повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження, суд встановив таке.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор. Реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення, є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події кримінального правопорушення. Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З урахуванням зазначених вимог закону, є правильними висновки слідчого судді про те, що заява ОСОБА_5 всупереч вимогам ст. 214 КПК України, не містить викладу обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зокрема у поданій заяві не вказано будь-яких ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364, ст.366, ст. 367, ч.1-3 ст.191 КК України.

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_5 та вимоги апелянта, колегія суддів вважає, що відомостей, викладених в заяві ОСОБА_5 , недостатньо для того, щоб розпочати кримінальне переслідування, адже досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, і не може слугувати механізмом для безпідставного переслідування у разі незгоди з рішеннями або суб`єктивними припущеннями про злочинні дії.

За такого, слідчий суддя обґрунтовано відмовив у задоволенні скарги, а тому апеляційна скарга заявника ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 07 вересня 2023 року, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3