Справа № 464/7842/21
пр.№ 1-в/464/13/24
У Х В А Л А

02 лютого 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові клопотання командира військової частини про звільнення від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням іспитового строку,

у с т а н о в и в:

Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити від покарання з випробуванням засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду таку передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Учасники справи, будучи належним чином повідомлені, у судове засідання не з`явилися, що не перешкоджає розгляду клопотання у відповідності до з ч.5 ст.539 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

За вимогами ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. За умовами п.9 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

У відповідності до положень ст.ст.22, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Вироком Сихівського районного суду м.Львова від 14 грудня 2022 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням, встановлено іспитовий строк терміном на 1 рік. У відповідності до вимог ч.1 ст.76 КК України покладено обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_3 призваний до Збройних сил України під час мобілізації і направлений для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 та відповідно до витягу з наказу командира військової частини № 796 від 19 червня 2023 року ОСОБА_3 поставлений на облік та встановлено заходи контролю за його поведінкою.

У силу приписів ст.76 КК України нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Аналогічне норма міститься у ст.163 КВК України: нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

За положеннями ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі (ст.165 КВК України).

Як виснувала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 грудня 2021 року у справі № 617/775/20 звільнення від відбування покарання з випробуванням має умовний характер: призначений захід примусу хоча й не застосовується, однак у перспективі особа звільняється від його відбування за умови виконання встановлених судом обов`язків протягом іспитового строку. Упродовж цього строку засуджений піддається заходам системного контролю за його поведінкою.

Стосовно військовослужбовця, звільненого від відбування покарання з випробуванням, який протягом іспитового строку виконав покладені на нього судом обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення (підтверджується наданою військовослужбовцем довідкою про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, отриманою відповідно до Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 29 листопада 2016 року № 1256, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 січня 2017 року за № 22/29890), після закінчення іспитового строку командир (начальник) військової частини (установи) надсилає до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого проживає такий військовослужбовець, клопотання про звільнення його від призначеного покарання та його особову справу. Наведене передбачене Порядком здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженим наказом Міністерства оборони України від 17 вересня 2020 року за № 337.

Судом установлено, що засуджений ОСОБА_3 відбув іспитовий строк, призначений вироком Сихівського районного суду м.Львова від 14 грудня 2022 року, виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення чи систематичних правопорушень, що потягли за собою адміністративні стягнення, а тому суд приходить висновку, що його слід звільнити від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Керуючись ст.ст.369-372, 532, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання задоволити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбуття покарання призначеного вироком Сихівського районного суду м.Львова від 14 грудня 2022 року, у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом семи днів з дня її оголошення. При обчисленні строку днями не береться до уваги той день, від якого починається строк (ч.5 ст.115 КПК України).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1