Провадження №1-кп/523/1556/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

18.10.2023 року Суворовський районний суд м.Одеси в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі матеріали кримінального провадження №0001075 внесеного до ЄРДР 07.08.2023 року, відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миколаїв, громадянина України, не одруженого, має неповну вищу освіту, офіційно не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, відносно останнього 30.05.2023 року скеровано обвинувальний акт до Центрального районного суду м. Миколаїв за ч.4 ст.185 КК України,

по звинуваченню в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації проти України та впровадження на території України воєнного стану, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ з 05 години 30 хвилин 23.08.2022, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 затвердженого Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб, Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затвердженим Законом України від 02.05.2023 № 3057-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 на 90 діб, скоїв умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

07 серпня 2023 року, близько 19 год. 10 хв., (більш точного часу встановити не надалось можливим), ОСОБА_6 , перебуваючи біля будинку №28, розташованого за адресою: місто Одеса, вулиця Марсельська, де побачив велосипед марки «GІАNТ СОМFОRТ», після чого, ОСОБА_6 почав розмовляти з власником велосипеда ОСОБА_7 , з метою визначення найбільш сприятливого моменту для реалізації свого злочинного умислу. В ході розмови ОСОБА_6 , підібравши найбільш сприятливий момент, відкрито викрав велосипед синьо-сірого кольору, марки «GІАNТ СОМFОRТ», вартістю 6500 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_8 .

Дії ОСОБА_6 , були помічені, потерпілим, який почав переслідувати обвинуваченого з вимогою повернення велосипеду, проте останній утримуючи викрадений велосипед при собі та не маючи наміру на його повернення, ігноруючи вимогу потерпілого, щодо негайного повернення належного йому майна, намагався втекти з місця вчинення кримінального правопорушення. Однак довести свій злочинний умисел до кінця не зміг оскільки був затриманий потерпілим та свідком ОСОБА_9 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе визнав повністю, підтвердивши всі обставини зазначені в обвинувальному акті, пояснивши, що у вечері 07.08.2023 року біля будинку №28 по вул.Марсельській у м.Одесі, він побачив велосипед. Трохи в сторонці від велосипеду стояв його господар палив цигарку, він підійшов до нього за запитав цигарку. Згодом, коли господар велосипеду трохи відволікся, він сів на велосипед та почав тікати звідти. Потерпілий та ще один перехожий побігли за ним та голосували, щодо повернення велосипеду, але він не реагував. Через кілька хвилин вони його наздогнали та викликали поліцію. Також пояснив, що у скоєному розкаюється, та дуже хвилюється через скоєне, матеріальні збитки відсутні, оскільки велосипед забрав потерпілий, просить суворо не карати.

Потерпілий надав суду заяву с проханням провести слухання справи за його відсутності, при цьому претензій матеріального характеру він не має та міру покарання просив обрати згідно діючого законодавства.

Так як обвинувачений свою вину визнав повністю, підтвердив обставини скоєного ним злочину, погодився на спрощену форму судового розгляду, а саме просив не досліджувати докази які він не оспорює, що передбачено ст.349 ч.3 КПК України, наслідки застосування якої роз`яснені учасникам розгляду, суд з`ясувавши думку учасників, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, згідно викладеного, суд вважає, що дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати:

- по ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України за ознаками: закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, та винуватість обвинуваченого у скоєному злочині доказана повністю.

При призначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, враховує характер і ступень тяжкості скоєного злочину, що відноситься згідно ст.12 КК України до категорії тяжких злочинів, відсутність наслідків для потерпілого, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, але наразі притягається за декількома епізодами, є ветераном війни учасником бойових дій, комісований у зв`язку із пораненням, офіційно не працює, відношення ОСОБА_6 до скоєного.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст..65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Згідно з п.3 вищезазначеної Постанови, визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали).

Відповідно до вимог ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, та обставини що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання.

Обставинами, згідно ст.67 КК України, що обтяжують покарання відсутні.

Обставинами, згідно ст.66 КК України, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст.17 Закону України від 23.02.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права»

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення суду від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Враховуючи зазначене, та приймаючи до уваги всі вище зазначені обставини, особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до скоєного злочину, повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність завданої шкоди, думку прокурора, який вважав за необхідне застосувати до обвинуваченого положення ст.69 КК України та обрати обвинуваченому покарання в виді позбавлення волі строком на 3 роки, думку захисника, який просив не позбавляти ОСОБА_6 свободи та застосувати положення ст.ст.69, 75 КК України та обвинуваченого, який погодився із запропонованим прокурором покаранням, суд прийшов до висновку про можливість досягти визначеної законом мети заходу примусу та вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі, зарахувавши останньому його знаходження під вартою у даному проваджені.

Витрати на залучення експертів відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Питання про долю речових доказів по провадженню, суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 3-х (трьох) років позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_6 термін попереднього ув`язнення з часу фактичного затримання, а саме з 08.08.2023 року по час вступу вироку у закону силу із розрахунку 1день попереднього ув`язнення до 1-го дня позбавлення волі.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому, до набрання вироком законної сили залишити раніше обрану у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор».

Зняти арешт з велосипеду синьо-сірого кольору, марки «GІАNТ СОМFОRТ», який повернуто потерпілому ОСОБА_8 під розписку та вважати його повернутим за належністю.

Копію вироку, негайно після оголошення, вручити учасникам процесу.

На вирок може бути подано апеляцію до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м.Одеси протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, для осіб які перебувають під вартою, тридцять діб з моменту вручення копії вироку.

Головуючий суддя: ОСОБА_1