Справа № 548/2072/23
Провадження №1-кп/548/236/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трубайці Хорольського (нині Лубенського) району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого трактористом СФГ " ОСОБА_6 ", несудимого, такого, що має на утриманні 1 непонолітню дитину, відносно якого обвинувальний акт про вчинення ним злочину, передбаченого ст. 336 КК України та угода з прокурором про визнання винуватості надійшли до суду,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2022 року у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався відповідно до Закону та діяв на час вчинення вказаного нижче діяння.

Так, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03.03.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 7113, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 оголошено загальну мобілізацію, у тому числі і на території Полтавської області.

Згідно із вимогами ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені у повістках.

ОСОБА_4 строкову службу у Збройних силах України не проходив, перебуває на обліку військовозобов`язаних в першому відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до вимог Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" ОСОБА_4 є військовозобов`язаним та підлягає призову за мобілізацією.

19.12.2022 висновком військово-лікарської комісії при першому відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 визнаний придатним до військової служби під час загальної мобілізації в Збройних силах України.

11.07.2023 ОСОБА_4 оголошено та роз`яснено зміст повістки про його явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 для призову за мобілізацією та додатково повідомлено про відправлення 12.07.2023 на 18 год 00 хв до військової частини. При цьому ОСОБА_4 був попереджений під підпис про відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією.

Однак, ОСОБА_4 будучи військовозобов`язаним і діючи з прямим умислом, тобто, завідомо знаючи про висновок військово-лікарської комісії про придатність його до військової служби під час загальної мобілізації, будучи обізнаним про його призов за мобілізацією та заздалегідь попередженим про строк і необхідність його явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 для призову за мобілізацією для відправки, бажаючи ухилитися від призову за мобілізацією на зазначений час, без поважних причин, не з`явився для відправки та проходження військової служби, чим прямо ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

07 вересня 2023 року між підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди підозрюваний та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст. 336 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести підозрюваний, а саме за ст. 336 КК України у виді 3 років позбавлення волі. В угоді також зазначено, що ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі має бути звільнено з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст .336 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Згідно ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують вину обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Згідно ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

За характеризуючими даними обвинувачений ОСОБА_4 по місцю проживання та роботи характеризується позитивно.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Прокурор, захисник та обвинувачений у судовому засіданні не заперечували проти затвердження судом угоди, вважали, що для цього існують всі передбачені законом підстави.

Згідно п.1 ч.3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. 314, 369 - 371, 373, 376,471,473,475 КПК України,

З А С У Д И В:

Затвердити угоду від 07 вересня 2023 про визнання винуватості, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 та прокурором Хорольського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає чинності через 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення вироку шляхом подачі апеляційної скарги обвинуваченим з підстав, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, а прокурором виключно з підстав, передбачених п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Повний текст вироку виготовлено 31.10.2023.

Головуючий