Справа № 372/4155/23
Провадження № 1-кп-341/23
В И Р О К

іменем України

09 жовтня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001567 від 28.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верем`я Обухівського району Київської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з базовою загальною середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.06.2023 приблизно о 20:00 годині, ОСОБА_4 , знаходився за продуктовим магазином, розташованим по вул. Луки Дубового с. Верем`я Обухівського району Київської області, де спільно з ОСОБА_5 та іншими вживав алкогольні напої. В цей час ОСОБА_5 добровільно передав ОСОБА_4 банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 , при цьому попросив останнього піти до магазину з метою придбати продукти харчування та алкогольні напої. Отримавши у тимчасове користування від ОСОБА_5 банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка згідно примітки до ст. 358 КК України, ст. 1 Закону України "Про інформацію", п. п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", ч. 4 ст. 51 Закону України "Про банки і банківську діяльність", п. 1 ст. 5 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", є електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, ОСОБА_4 , діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, не маючи наміру виконувати прохання ОСОБА_5 щодо придбання продуктів харчування та алкоголю, відправився у невідомому напрямку, керуючись корисливим мотивом, привласнив вищевказану банківську картку та розпоряджався нею в подальшому на власний розсуд.

Крім того, 21.06.2023 о 21:32 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ «Ощадбанк» АО 901655, що по вул. Зв`язку, 1, м. Українка Обухівського району Київської області, використовуючи раніше незаконно привласнену ним банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_6 , незаконно отримав доступ до автоматизованої системи банкомату АО901655 та секретного коду доступу до вказаної банківської картки і можливість розпорядитись майном ОСОБА_6 на власний розсуд, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, використовуючи ім`я ОСОБА_6 , скористався електронною послугою «зняття готівки» від імені потерпілої ОСОБА_6 в банкоматі АТ «Ощадбанк» АО901655, що по вул. Зв`язку, 1, м. Українка Обухівського району Київської області, ввівши секретний код доступу до електронної автоматизованої системи банкомату, у результаті чого здійснив несанкціоноване втручання в роботу вказаної електронної комунікаційної системи без дозволу потерпілої ОСОБА_6 чи уповноваженої нею особи, що призвело до підробки інформації про зняття коштів від імені потерпілої, та заволодіння її готівковими коштами в сумі 2000,00 грн..

Також 21.06.2023 року о 21 годині 32 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля банкомату АТ «Ощадбанк» АО 901655, що по вул. Зв`язку, 1, м. Українка Обухівського району Київської області, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, який неодноразово продовжений та діючого на теперішній час, використовуючи раніше незаконно привласнену ним банківську картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_6 , попередньо здійснивши несанкціоноване втручання в роботу електронної комунікаційної системи банкомату АО 901655 АТ «Ощадбанк», здійснив крадіжку грошових коштів із банківського рахунку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , належних ОСОБА_6 , на загальну суму 2000,00 грн., шляхом їх зняття із вищевказаного банкомату, після чого з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на вищевказану суму.

Крім того, 22.06.2023 о 12 годині 17 хвилині, ОСОБА_4 , маючи єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) - грошових коштів з раніше привласненої банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , яка обладнана безконтактним розрахунком та належить ОСОБА_6 , прибув в магазин «ІНФОРМАЦІЯ_2», що розташований за адресою: АДРЕСА_2, де діючи умисно, повторно, керуючись корисливим мотивом, в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, який неодноразово продовжений та діючого на теперішній час, шляхом вільного доступу, використовуючи вищевказану банківську картку, придбав алкоголь, цигарки та продукти харчування на суму 202,00 грн. Цього ж дня, о 12:21 годині, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення грошових коштів з банківської картки АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , не покидаючи приміщення магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», що за вищевказаною адресою, розрахувався тією ж банківською карткою, придбавши алкоголь та продукти харчування на суму 318, 00 грн. Після цього, ОСОБА_4 покинув магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тим самим таємно викрав з рахунку потерпілої ОСОБА_6 грошові кошти в загальній сумі 520,00 гривень, чим завдав останній матеріальної шкоди у вказаному розмірі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе у вказаних кримінальних правопорушеннях визнав повністю, дав показання, що відповідають обставинам вчинення вказаних кримінальних правопорушеннь, зокрема показав, що він 21.06.2023 року перебуваючи в с. Верем`я Обухівського району Київської області поблизу магазину разом з односельчанами вживав алкогольні напої, після чого ОСОБА_5 дав йому банківську картку, та попросив піти до магазину щоб купити алкогольні напої та продукти харчування, отримавши в користування банківську картку він вирішив її не повертати та використовував для власних потреб, а саме зняв грошові кошти в сумі 2000 грн., після чого вказані грошові кошти використав на власний розсуд, також купував продукти харчування і розраховувався банківською карткою. У вчиненому щиро кається та просив суд суворо його не карати, оскільки відповідні висновки він для себе зробив.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена, заяв чи клопотань до суду не направила.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України роз`яснивши обвинуваченому положення цієї статті, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки жодним учасником процесу не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та визначені обвинуваченням обставини.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаних кримінальних правопорушення повністю доведена.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 , вірно кваліфіковані за: ч. 1 ст. 357 КК України, привласнення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів; за ч. 1 ст. 361 КК України, несанкціоноване втручання в роботу електронних комунікаційних систем; за ч. 4 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин, що пом`якшують покарання з врахуванням ст.ст. 50, 65 КК України, суд вважає можливим призначення покарання обвинуваченому в межах передбачених санкціями ч. 1 ст. 357 , ч. 1 ст. 361 КК України у виді штрафу, а за ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який усвідомив протиправність своїх дій та негативно ставиться до вчиненого, добровільно відшкодував шкоду потерпілому, позицію прокурора, який вважав за доцільне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, ураховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих обставин, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на нього обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Обухівського районного суду Київської області від 30.08.2023 року де ОСОБА_4 призначено покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн., виконувати самостійно.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 357 КК України - у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

- за ч.1 ст.361 КК України - у виді штрафу в розмірі тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

- за ч.4 ст.185 КК України - у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Остаточне покарання ОСОБА_4 , за сукупністю кримінальних правопорушень призначити на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази відсутні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 72 КК України, вирок Обухівського районного суду Київської області від 30.08.2023 року, виконувати самостійно.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1