ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2356/23 Справа № 208/8315/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

законного представника підозрюваного ОСОБА_8

неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 , що діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 вересня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, який не працює, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, а саме у виді домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого суддів є необґрунтованою, незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вважає, що прокурором не доведено, що у даному випадку до підозрюваного неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід, і те, що він не здатен буде забезпечити дотримання покладених на нього обов`язків.

Вказує, що є недоведеним існування ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний може переховуватися від органів слідства та суду, а слідчим суддею поверхнево здійснено обгрунтування заявлених ризиків.

Зазначає, що слідчим суддею належним чином не розглянуто можливості застосування до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу.

Вважає, що слідчим суддею не було враховано дані стосовно особи ОСОБА_9 , а саме те, що він є неповнолітнім, студентом, має місце реєстрації де і проживає, позитивно характеризується, також не враховано, що її підзахисний з`являється за кожним викликом до слідчого та не має намірів переховуватися.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді задоволене клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та застосовано до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб. Строк тримання під вартою ухвалою визначено до 25 листопада 2023 року. Визначено альтернативну заставу у розмірі 214 720 гривень.

Обгрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_9 обгрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого злочину, при цьому враховується тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим. Також зазначає, що існують ризики з числа передбачених ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів слідства та суду, здійснення впливу на свідків у кримінальному провадження,а також вчинення іншого злочину.

Зазначено, що більш м`який запобіжний захід нездатен достатньою мірою забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та забезпечити попередження встановлених ризиків.

З урахуванням положень ст. 182 КПК України та майнового стану підозрюваного визначено, що достатнім буде розмір застави в сумі 214 720 гривень.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника, підозрюваного та його законного представника, які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні з викладених у ній підстав; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, згідно із п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити вищезазначені дії.

Відповідно до ст. 198 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1 статті 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, втім не доведе, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатнім, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 та ч. 6 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно із ст. 492 КПК України, за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, до неповнолітнього з урахуванням його вікових та психологічних особливостей, роду занять може бути застосовано один із запобіжних заходів, передбачених цим Кодексом. Затримання та тримання під вартою можуть застосовуватися до неповнолітнього лише у разі, якщо він підозрюється або обвинувачується у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у статті 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання слідчого зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі, а викладені в апеляційній скарзі доводи є слушними з огляду на наступне.

Під час апеляційного перегляду встановлено, що у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001286 від 08.09.2023 року, у відношенні ОСОБА_9 та ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 289 КК України.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про існування підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого кримінального правопорушення, достатньо обгрунтованої для застосування до нього запобіжного заходу, оскільки даний факт підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах провадження та проаналізовані судом першої інстанції.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин. Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії», зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

Як вбачається з наданих матеріалів, обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами: протоколом прийняття заяви про вчинення злочину; протоколом допиту потерпілого; протоколом огляду місця події; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; повідомленням про підозру у вчиненні злочину від 28.09.2023 року; та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Із викладених обставин слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтованість підозри щодо ОСОБА_9 в обсязі, достатньому для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Також необхідно зазначити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх допустимості і достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Що стосується доводів захисника про відсутність щодо підозрюваного вагомих ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, які можуть бути усунуті виключно шляхом тримання останнього під вартою, то вони заслуговують на увагу.

Так, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у його рішенні від 26.06.1991 р. у справі «Летельє проти Франції», попереднє ув`язнення не повинне бути передвісником наступного покарання у виді позбавлення волі та не може бути «формою очікування» обвинувального вироку.

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його "пілотному" рішенні від 10.02.2011 р. у справі "Харченко проти України", рішенні від 29.09.2011 р. у справі "Третьяков проти України", рішенні від 06.11.2008 р. у справі "Єлоєв проти України" зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Аналізуючи висновки слідчого судді з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відносно ОСОБА_9 існує небезпідставна підозра у скоєні кримінального правопорушення, яке за правилами ст. 12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачена кримінальна відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Разом з тим колегією суддів враховується, що наявність ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України обумовлена головною мірою суворістю покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, і ця обставина сама по собі не є достатньою підставою для застосування до останнього найбільш суворого запобіжного заходу.

Висновки суду щодо наявності відносно цього підозрюваного ризику здійснення впливу на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні не є цілком безпідставними, втім на думку колегії суддів запобігти їм у даному випадку можна і в менш обтяжливий спосіб, ніж тримання підозрюваного під вартою.

Також колегія судів вважає передчасними висновки слідчого судді і щодо ймовірності вчинення іншого злочину цим підозрюваним оскільки згідно встановлених даних стосовно ОСОБА_9 , останній раніше не притягався до кримінальної відповідальності.

Крім того колегією суддів приймаються до уваги і дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий і будь-які відомості про причетність його до іншої протиправної діяльності, ніж інкримінований злочин, відсутні. ОСОБА_9 має постійне місце проживання у м. Кам`янське, проживає з батьками, є студентом, а тому має міцні соціальні зв`язки, що у свою чергу виступає певним важелем стримання від реалізації встановлених ризиків.

На думку колегії суддів, ці обставини суттєво зменшують вагомість встановлених щодо ОСОБА_9 ризиків з числа передбачених ст. 177 КПК України, визнаних доведеними, що усуває необхідність у застосуванні до нього більш обтяжливого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, який в повній мірі зможе забезпечити виконання покладених на цього підозрюваного процесуальних обов`язків.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що ОСОБА_9 є неповнолітньою особою, а отже за правилами ст. 492 КПК України рішення про тримання його під вартою має обрунтовуватися переконливими відомостями про те, що менш обтяжливий запобіжний захід не зможе забезпечити його належну поведінку, яких щодо цього підозрюваного не вбачається.

З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги захисника та скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, із постановленням нової ухвали про застосування у відношенні підозрюваного ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту за місцем його фактичного проживання та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28 вересня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 25 листопада 2023 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- не залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_1 цілодобово без дозволу слідчого, прокурора;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_11 , потерпілим та свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Виконання ухвали покласти на відповідний ВП ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_9

Контроль за виконанням ухвали, покласти на процесуального керівника у даному кримінальному провадженні.

Підозрюваного ОСОБА_9 негайно звільнити з-під варти в залі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4