Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

16 листопада 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 жовтня 2023 року про продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000028 від 01.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 жовтня 2023 року задоволено клопотання слідчого в особливо важливих справах СВ УСБУ в Рівненській області ОСОБА_8 та продовжено щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 17 грудня 2023 року. Також залишено визначену раніше заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн. В разі внесення застави покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Не погодившись з рішенням місцевого суду захисник ОСОБА_7 вказує, що слідчий суддя формально підійшов до вирішення питання продовження найсуворішого запобіжного заходу ОСОБА_6 , оскільки не надав належної оцінки можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, проігнорував доводи сторони захисту в ході розгляду клопотання, а також долучені письмові заперечення. Зазначає, що без будь-якої правової оцінки залишились доводи щодо наявності у ОСОБА_6 на утриманні дружини інваліда, рідного брата дружини інваліда дитинства, можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, або зменшення визначеного розміру застави.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 з покладенням на нього відповідних обов`язків, або, якщо колегія суддів прийде до переконання про необхідність продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вирішити питання про зменшення раніше визначеного розміру застави.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_6 під час дії спеціальних правил перетину кордону в умовах воєнного стану військовозобов`язаними особами, діючи із прямим умислом, з корисливих мотивів, у відповідності до відведеної йому ролі виконавця, в порушення нормативно-правових актів, реалізуючи попередні домовленості, 25.08.2023 року близько 08 год. 05 хв., перебуваючи по вул. Генуезька, буд. 36, у м. Одеса, передав ОСОБА_9 документи, що дають підстави перетнути державний кордон України в напрямку Республіки Молдова, зокрема, які підтверджують, що ОСОБА_9 заброньований на період мобілізації та на воєнний час за підприємством, що здійснює зовнішньо-економічну діяльність та відряджений з 25.08.2023 року по 09.09.2023 року до Республіки Молдова з робочим візитом та висловив вимогу щодо необхідності передачі йому решти суми. Після чого, ОСОБА_6 проінструктував ОСОБА_9 щодо правил перетину державного кордону та отримав від нього кошти в розмірі 2000 доларів США (що станом на 25.08.2023 згідно офіційного курсу НБУ становить 73 137,2 грн.) в якості плати за виготовлення та надання підроблених документів, які дають підстави виїхати за межі території України військовозобов`язаним особам.

25 серпня 2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Вимогами ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченимпокладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що рішення про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене слідчим суддею з дотриманням вимог зазначених статей.

Так, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про існування обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, що підтверджується доказами, зібраними органом досудового розслідування, а саме: протоколом затримання ОСОБА_6 від 25.08.2023 року, протоколом огляду місця події від 25.08.2023 року, протоколом обшуку від 25.08.2023 року, протоколом обшуку від 06.09.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 15.08.2023 року, протоколами допиту свідка ОСОБА_11 від 21.08.2023 року та 25.08.2023 року, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 25.08.2023 року, листом Мінекономіки № 2701-10/47692-05 від 06.09.2023 року, протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій та іншими матеріалами кримінального провадження.

Також, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про доведеність існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки у разі доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину, останньому загрожує максимальна міра покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років з конфіскацією майна, а в умовах воєнного стану, який на теперішній час діє в Україні, ризик втечі лише збільшується. І хоч тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Колегія суду враховує і той факт, що ОСОБА_6 являється уродженцем Республіки Молдова, протягом останніх 15 років проживає на території м. Одеса, яка межує із територією вказаної держави, а його протиправна діяльність полягала у сприянні незаконному переміщенні осіб через державний кордон України, що підвищує ймовірність переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, у матеріалах кримінального провадження наявні додаткові відомості, які дають підстави вважати, що ОСОБА_6 може бути причетний до іншого кримінального правопорушення, обставини вчинення якого досліджуються у рамках цього провадження.

Разом з тим апеляційний суд вважає, що на даному етапі досудового розслідування доведеним є ризик впливу на свідків, оскільки поки не встановлені інші учасники даної групи, а також особи, яким відомі обставини вчинення вказаної протиправної діяльності і тому ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, зможе безперешкодно впливати на свідків та інших причетних до даного злочину осіб.

Під час апеляційного розгляду прокурор також вказав, що на даний час тривають слідчі дії, проводиться збір доказів щодо причетності інших осіб до даного кримінального провадження та їх процесуального статусу, проводяться судово-медичні експертизи. Крім того наголосив, що у підозрюваного була вилучена лише частина коштів, місце знаходження іншої частини грошових коштів на даний час не встановлено.

Доводи захисника щодо необґрунтованості ухвали слідчого судді та обрання невмотивовано жорстокого запобіжного заходу є безпідставними, оскільки слідчим суддею було належним чином перевірено та досліджено докази, надані слідчим та стороною захисту, дані, які характеризують особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, а також належним чином мотивовані висновки та наведені обґрунтовані підстави для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання захисника про те, що ОСОБА_6 одружений, має дружину інваліда ІІІ групи та на його утриманні перебуває її брат інвалід І групи з дитинства, відсутність судимостей беруться до уваги, однак жодним чином не спростовують і не зменшують існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не можуть бути підставою для скасування ухвали суду та обрання підозрюваному запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Також з ухвали слідчого судді вбачається, що місцевий суд розглядав питання щодо можливості застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, проте не знайшов для цього підстав, оскільки інший запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, не забезпечить належний рівень процесуальної поведінки підозрюваного, тому доводи захисника про те, що судом не було розглянуто можливості застосування інших запобіжних заходів, є необґрунтованими.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про актуальність зазначених ризиків, а перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин.

Посилання захисника щодо визначеного розміру застави, то колегія суддів вказує, що відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, розмір застави, визначений судом, повинен бути достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків. Саме у цьому і проявляється гуманність та демократичність кримінального процесуального закону. Тому слідчий суддя з врахуванням зазначених вимог, визначив підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави з врахуванням тяжкості інкримінованого злочину та наявних ризиків, передбачених ст.177 КПК України, який достатньою мірою гарантував би виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого з`ясовані всі обставини, які мають значення для вирішення питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, які були оцінені в сукупності та стали підставою для прийняття законного судового рішення, тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції,а відтак і для задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 19 жовтня 2023 року про продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000028 від 01.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3