ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кп/753/1672/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2023 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , будучи судимим, належних висновків для себе не зробив, та знову, протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 27 березня 2023 року приблизно о 10 год. 10 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою мобільного додатку «Телеграм» у аккаунті з нік-неймом « ІНФОРМАЦІЯ_2 », домовилася з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо придбання психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP, перерахувавши 403 грн. на банківську картку, та отримавши координати місцезнаходження «закладки» - схованки.

Надалі ОСОБА_2 направився за адресою: м. Київ, вул. Здолбунівська,4, та у землі, біля дерева, поруч з магазином «Сільпо», виявив полімерний пакет з пазовим замком, всередині з ізолентою синього кольору, всередині з кристалоподібною речовиною блакитного кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP. Забравши виявлений ним пакет, ОСОБА_2 поклав його до коробки з під сирників, яку поклав до поясної сумки, тим самим придбав та почав зберігати при собі психотропну речовину без мети збуту.

27 березня 2023 року приблизно об 11 год. 44 хв. ОСОБА_2 був затриманий працівниками поліції, які в нього виявили та вилучили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, масою 0,180г., яку останній умисно, незаконно, придбав та зберігав для власного вживання без мети.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 27 березня 2023 року приблизно об 11 год., знаходячись за місцем проживання, через Телеграм канал придбав психотропну речовину PVP, оплативши на карту 400 грн. Йому прийшли на телефон координати закладки. Він пішов за вказаними координатами, де по вул. Здолбунівська, біля магазину «Сільпо», забрав PVP, однак був затриманий працівниками поліції. Дану речовину придбав для власного вживання. Відчував залежність від наркотичних речовин протягом 2 років, наразі вже не вживає.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорює фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, вчиненого протягом року після засудження за цією ж статтею, без мети збуту.

При обранні виду та міри покарання суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У ст. 65 КК визначено загальні засади призначення покарання, котрі наділяють суд правом вибору між альтернативами, кожна з яких є законною, як однією із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. За змістом ст. 75 КК рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначенні покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Обираючи ОСОБА_2 захід примусу, суд ураховує ступень тяжкості вчиненого правопорушення, який є нетяжким, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який судимий, не працює, за даними облікової документації не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, має постійне місце проживання, щире каяття у вчиненому, що судом визнається як обставина, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, уважає за необхідне призначити останньому покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

Долю речових доказів та процесуальних витрат вирішити у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 та ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 42500 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати по справі - вартість проведеної експертизи на суму 1912 грн. 00 коп. в дохід держави.

Речовий доказ по справі: особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, - PVP, масою 0,180г., що знаходиться в камері схову Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Київського Апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1