Дата документу 26.10.2023 Справа № 311/758/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №311/758/21 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/321/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванківці Лановицького району Тернопільської області, українця, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на вирок Василівського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2021 року, яким визнано винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, та призначено йому покарання у виді 10-ти (десяти) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили змінено щодо ОСОБА_6 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, взято його під варту із зали суду. Строк відбуття покарання постановлено відраховувати з 06 грудня 2021 року.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 100 000 (сто тисяч) грн в якості відшкодування завданої моральної шкоди.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судово-трасологічних експертиз №СЕ-19/108-21/945-ТР від 21 січня 2021 року, №№СЕ-19/108-21/949-ТР від 20 січня 2021 року, 19/108-21/955-ТР від 21 січня 2021 року, 19/108-21/951-ТР від 20 січня 2021 року, 19/108-21/653-ТР від 21 січня 2021 року в загальному розмірі 4 086 грн 25 коп. та витрат на проведення судової дактилоскопічної експертизи 19/108-21/953-ТР від 22 січня 2021 року в розмірі 980 грн 70 коп., а всього, 5 066 (п`ять тисяч шістдесят шість) грн 95 коп. (одержувач: УК у Шевченківському районі м.Запоріжжя/Шевч./24060300, р/рахунок № UA5008009, код банку - 899998, код ЄДРПОУ - 38025367, назва банку - Казначейство України (ЕАП)).

В апеляційній скарзі обвинувачений зазначає, що не згоден з оскаржуваним вироком.

В доповненнях до апеляційної скарги, висловлених безпосередньо при апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що вбивства ОСОБА_10 він не скоював, його на місці події не було та він взагалі не знає, де мешкає потерпілий, свідків вчинення ним вищевказаного злочину немає, та взагалі будь-яких доказів його вини. Під варту його взяли лише за оскаржуваним вироком суду. Поліцейські наполягали на тому, щоб він давав показання.

Згідно з вироком суду, 01 січня 2021 року, в період часу приблизно з 16 години до 17 години, знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_10 , в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин до ОСОБА_10 , з прямим умислом, з метою заподіяння смерті останньому, умисно наніс потерпілому ОСОБА_10 : множинну кількість ударів в область голови та обличчя кулаками рук, дерев`яною спинкою від стільця та дерев`яною палицею, загальною кількістю ударів не менше 5, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-лицьової травми у вигляді синців, саден, ран голови та обличчя, інфільтруючих крововиливів в м`яких тканинах волосистої частини голови та обличчя, множинних уламкових переламів решітчастої кістки, верхньої щелепи, обох виличних кісток, кісток носу з дрібними крововиливами в м`яких оболонках та в підкіркових відділах головного мозку, що на фоні незначного алкогольного сп`яніння призвело до закриття дихальних шляхів кров`ю з розвитком аспірації, яка в сукупності кваліфікується, як тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, та від якого настала смерть ОСОБА_10 на місці події; множинну кількість ударів в область тулуба кулаками рук, дерев`яною спинкою від стільця та дерев`яною палицею, загальною кількістю ударів не менше 6, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: закритої тупої травми грудної клітки: синців, крововиливів в м`яких тканинах, переламів ребер з обох боків, крововиливів під реберною плеврою, яка кваліфікується за ступенем тяжкості за результатами травми, але не менш ніж тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості, по критерію тривалості розладу здоров`я більш ніж 21 добу, та в прямому причинному зв`язку зі смертю не перебувають; множинну кількість ударів в область кінцівок кулаками рук, дерев`яною спинкою від стільця та дерев`яною палицею, загальною кількістю ударів не менше 8, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: ран, синців, саден на кінцівках, які, як кожне окремо, так і в сукупності, кваліфікуються не менш ніж легкі тілесні ушкодження, та в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Таким чином, ОСОБА_6 умисно вбив ОСОБА_10 .

Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України, яке кваліфікується, як, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржуваний вирок суду в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження зазначених вимог закону дотримався, ретельно дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав цим доказам належну юридичну оцінку, правильно встановив фактичні обставини справи та обґрунтовано визнав ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а саме у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

З матеріалів кримінального провадження убачається, що під час розгляду провадження в суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та пояснив, що 31 грудня 2020 року він приїхав до міста Василівка до своєї знайомої - ОСОБА_11 , з якою хотів розпочати відносини. Цього ж дня ОСОБА_12 повідомила йому, що до неї нав`язливо чіпляється ОСОБА_13 та повідомила, де він мешкає по АДРЕСА_1 . Після спільного святкування Нового року, 01 січня 2021 року він в вечірній час, приблизно о 17.00 годині, прийшов за місцем проживання ОСОБА_13 на вулицю Залізничну в місті Василівка, де мав намір поспілкуватися з останнім з приводу питань, які озвучила ОСОБА_12 . Після того, як він постукав у двері будинку ОСОБА_13 , той відчинив двері та у них майже відразу розпочалася сварка, в ході якої ОСОБА_13 , який був з ознаками алкогольного сп`яніння, почав бити його та виштовхувати. При цьому, він наніс обвинуваченому удари рукою в область обличчя, а також почав бити його палицею для ходьби, а також намагався вдарити спинкою від стільця. Обвинувачений, в свою чергу, наніс ОСОБА_13 два удари кулаком в обличчя (в щелепу), після чого вони впали з ОСОБА_18 на долівку, де обвинувачений, піднявшись, наніс ОСОБА_13 , який лежав на долівці, удар кулаком в обличчя. Після цього він залишив будинок ОСОБА_13 . Всього ОСОБА_13 він наніс три удари, інших тілесних ушкоджень не наносив, умислу на вбивство не мав.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, незважаючи на фактично не визнання своєї вини ОСОБА_6 вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, при викладених у вироку суду обставинах повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Мотивуючи свій висновок про винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд першої інстанції послався на докази, що зібрані у встановленому законом порядку, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до приписів ст.94 КПК України.

Так, потерпіла ОСОБА_9 , пояснила суду, що вона є донькою загиблого ОСОБА_13 , який проживав один в будинку АДРЕСА_2 . У батька вона була за три дні до події. Після переламу ноги ОСОБА_13 пересувався за допомогою палиці. 02 січня 2021 року батька знайшов в будинку друг та повідомив в поліцію. Їй про подію повідомила донька. Коли потерпіла приїхала до будинку, то помітила велику кількість крові в коридорі будинку, а краплі крові вели до кімнати будинку. Також вона помітила, що були поломані дерев`яні швабра та стілець, а ОСОБА_13 лежав на спині в кімнаті, був одягнений в сорочку та спортивні штани. Обличчя в ОСОБА_13 було синього кольору, на голові та руці були рубані рани, на животі відбиток взуття.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . До неї у гості приїхав обвинувачений ОСОБА_14 . Приблизно 01 січня 2021 року вони з ОСОБА_14 пішли до магазину, однак він відійшов в невідомому їй напрямку. В день вбивства вона ОСОБА_13 не бачила.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що загиблого ОСОБА_13 він бачив до смерті один раз. 28 грудня 2020 року ОСОБА_12 зателефонувала ОСОБА_14 і він приїхав до неї 31 грудня 2020 року. Приблизно о 11-й годині ОСОБА_12 зустріла ОСОБА_14 на автовокзалі, після чого вони разом прийшли за місцем мешкання ОСОБА_12 , де спільно вживали спиртні напої. 01 січня 2021 року ОСОБА_13 телефонував ОСОБА_12 , однак вона кинула слухавку. Приблизно о 16.00 годині вони втрьох - він, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , пішли до магазину, однак ОСОБА_14 зайшов до будинку ОСОБА_13 . Коли він (свідок) та ОСОБА_12 поверталися з магазину, то зустріли ОСОБА_14 , який виходив з будинку ОСОБА_13 . Коли прийшли додому, ОСОБА_14 почав в пластиковій мисці мити руки, на яких була речовина, схожа на кров. ОСОБА_14 сказав ОСОБА_12 , що більше ОСОБА_13 він чіпати не буде.

Також суд першої інстанції послався та такі письмові докази:

- протокол огляду місця події від 03 січня 2021 року та фототаблицю до нього, яким зафіксовано огляд території домоволодіння АДРЕСА_2 . В ході огляду зафіксовано наявність речовини бурого кольору (далі - РБК) на підлозі у приміщенні № 1, поверхні накладного замку на міжкімнатній двері приміщення № 2, ганчірці та підлозі у приміщенні № 3, підлозі, гумових капцях, скляної чарки та фрагменту дерев`яної палиці у приміщенні № 4, підлоги з приміщення № 5, фрагменти дерев`яної палиці на холодильнику та підлозі, фрагмент дерев`яного стільця в приміщенні № 3, а також інші предмети. Крім того, на підлозі у приміщенні № 4 будинку виявлено труп ОСОБА_10 (т.1, а.п. 76-86, 89-125);

- протокол огляду трупа ОСОБА_10 від 04 січня 2021 року, яким зафіксовані наявні на трупі тілесні пошкодження (т.1, а.п. 139-141);

- протокол обшуку від 04 січня 2021 року, яким зафіксовано обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де, серед інших предметів, були виявлені та вилучені: господарчий таз, рушник, марлевий тампон зі змивом з підлоги (т.1, а.п. 150-158);

- заяву ОСОБА_6 про добровільну видачу належних йому речей та протокол огляду, яким зафіксовано видачу належних ОСОБА_6 речей (т.1, а.п. 161, 162-169);

- протокол огляду, яким зафіксовано добровільну видачу належних ОСОБА_11 речей (т.1, а.п. 174-179);

- протокол огляду, яким зафіксовано огляд належного ОСОБА_11 мобільного телефону. В ході огляду остання повідомила про те, що з номеру НОМЕР_1 їй постійно телефонував ОСОБА_10 . Крім того, встановлено, що 01 січня 2021 року о 13.03 годині, 29 грудня 2020 року о 16.55 годині, 28 грудня 2020 року о 19.05 годині, 18.07 годині, 17.46 годині маються неприйняті виклики з мобільного телефону з вказаним вище номером, а також встановлено прийняття викликів з вказаного телефону 26 та 27 грудня 2020 року, а також неодноразове отримання повідомлень (т.1, а.п. 185-191);

- заяву ОСОБА_15 про добровільну видачу належних йому речей та протокол огляду, яким зафіксовано видачу належних ОСОБА_16 речей (т.1, а.п. 195, 196-203);

- заяву ОСОБА_15 про добровільну видачу належних йому мобільного телефону та протокол огляду, яким зафіксовано видачу належного ОСОБА_16 телефону та встановлення номерів телефонів, за якими здійснювався зв`язок (т.1, а.п. 207, 208-215);

- висновок судово-медичної експертизи № 07 від 04 лютого 2021 року, згідно з яким, смерть ОСОБА_10 настала від закритої черепно-лицьової травми у вигляді синців, саден, ран голови та обличчя, інфільтруючих крововиливів в м`яких тканинах волосистої частини голови та обличчя, множинних уламкових переламів решітчастої кістки, верхньої щелепи, обох виличних кісток, кісток носу з дрібними крововиливами в м`яких оболонках та в підкіркових відділах головного мозку, що на фоні незначного алкогольного сп`яніння призвело до закриття дихальних шляхів кров`ю з розвитком аспірації. Пошкодження, які явилися причиною смерті, могли утворитися напередодні смерті (десятки хвилин - годин) в результаті неодноразової дії твердого предмета (предметів), кваліфікуються в сукупності як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, в даному випадку, що спричинили смерть, і знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням. При дослідженні групу ОСОБА_10 також знайдені: закрита тупа травма грудної клітки: синці, крововиливи в м`яких тканинах, перелами ребер з обох боків, крововиливи під реберною плеврою, які утворилися в результаті неодноразової дії тупого предмету (предметів), незадовго до настання смерті (десятки хвилин - годин), оцінюються за ступеням тяжкості за результатами травми, але не менш ніж тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я більш ніж 21 добу, та в прямому причинному зв`язку зі смертю не перебувають; рани, синці, садна на кінцівках могли утворилися від дії тупого предмету (предметів) напередодні смерті, як кожне окремо, так і в сукупності кваліфікуються не менш ніж легкі тілесні ушкодження, та в даному випадку в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Рана №1 (тім`яно-потилична область) була спричинена ребром тупого предмету слідоутворююча частина якого була довжиною не менше 47 мм. Рана №2 (ліва лобна область) була спричинена ребром тупого предмету довжина слідоутворюючої частини якого становила не менше 37 мм. Рани № 4.5.6 (на гомілках) мають ознаки рублених, спричинених гострим пласким предметом, довжина слідоутворюючої частини якого становила не менш як 39 мм. Рана №3 (праве передпліччя) була спричинені дією під кутом добре вираженого дугастого ребра тупого предмету діаметр закруглення якого становив біля 25 мм. Краї та стінки ран №3.4.5.6 імпрегновані сполуками заліза. Переломи кісток лицьового відділу черепу утворилися внаслідок ударно-травматичного впливу тупого предмету, ймовірно з обмеженою травмуючою поверхнею. До таких предметів можуть бути віднесені кулаки, взуті ноги тощо. В інших пошкодженнях (садна, синці) характерних особливостей травмуючого предмета (предметів) не відобразилося. Вони могли утворитися від нанесення ударів руками, взутими ногами та іншими предметами.

Враховуючи локалізацію усіх пошкоджень, можна сказати, що вони, ймовірно всього, утворювалися в динаміці, та при цьому положення потерпілого змінювалось по відношенню до нападаючого (нападаючих). В момент отримання пошкоджень на обличчі потерпілий, вірогідніше за все знаходився обличчям до нападаючого (нападаючих), а в момент отримання інших міг знаходитися в будь-якому положенні з однієї умовою - область ушкоджень повинна бути доступною для травмування.

Після отримання пошкоджень, які спричинили настання смерті, потерпілий міг виконувати активні дії, у тому випадку якщо травма не супроводжувалась втратою свідомості. Після отримання інших ушкоджень потерпілий міг виконувати активні цілеспрямовані дії, гукати, кричати тощо. Пошкоджень з ознаками посмертних при дослідженні трупу не виявлено. На одязі пошкоджень не виявлено. Судово-медичних даних, які б дозволили визначити послідовність нанесення ушкоджень, не має. Пошкодження, виявлені на трупі ОСОБА_10 , знаходяться в областях, доступних для самопричинення, але утворення всього комплексу ушкоджень, виявлених на трупі, власною рукою малоймовірно. Ушкоджень, характерних для переміщення трупу після настання смерті, виявлено не було. Труп ОСОБА_10 був виявлений в будинку за місцем мешкання. Дані, отримані при експертизі трупа, не суперечать перебуванні трупу в таких умовах. Рідка кров трупа ОСОБА_10 відноситься до групи 0 з ізогемаглютині- нами анти-А і анти-В за ізосерологічної системою АВ0. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі від трупу ОСОБА_10 виявлений етиловий алкоголь у концентрації 0,4%о та 0,9%о відповідно. Вказана концентрація етилового алкоголю в крові у живих осіб відповідає легкому алкогольному сп`янінню. Довжина тіла трупа 183см. Ступінь вираженості трупних явищ з урахуванням даних спектрофометричного дослідження скловидного тіло ока вказує на те, що з моменту смерті ОСОБА_10 та до забору скловидного тіла ока (03.01.2021 року о 15.30 годині) пройшло близько 40,5±12 годин (т.1, а.п. 235-240);

- висновок судово-медичної експертизи № 257 від 12 лютого 2021 року, згідно з яким, у марлевому тампоні зі змивом з підлоги та в слідах на господарчому тазі, що вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , знайдена кров людини та виявлений антиген Н з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі, від трупу ОСОБА_10 . Походження крові від ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 виключається (т.2, а.п. 18-21);

- висновок судово-медичної експертизи № 259 від 05 лютого 2021 року, згідно з яким, у плямах на куртці ОСОБА_14 встановлена наявність крові людини з домішкою поту та виявлені антигени В і Н з ізогемаглютиніном анти-В. Такий результат не виключає змішування крові особи групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, яким є ОСОБА_10 , з потом і (або) кров`ю особи групи В за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі, і з потом (або) кров`ю самого ОСОБА_14 . Походження крові і поту від ОСОБА_17 виключається. У інших плямах на куртці та у плямах на штанах Федоревича встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає належність особі групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, яким є ОСОБА_10 . Походження крові від ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 виключається. У плямі на підошві лівого черевика ОСОБА_14 встановлена наявність крові людини та виявлений антиген А , що не виключає належність особі групи А за ізосерологічною системою АВ0. Походження крові від ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та трупу ОСОБА_13 виключається (т.2, а.п. 22-26);

- висновок судово-медичної експертизи № 446 від 12 лютого 2021 року, згідно з яким, при дослідженні чотирьох фрагментів дерев`яних палок, а також фрагмента стільця, вилучених в ході огляду за адресою: АДРЕСА_2 , знайдена кров людини та виявлений антиген Н з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В, що не виключає походження крові від особи групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі, від трупу ОСОБА_10 . Походження крові від ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 виключається (т.2, а.п. 33-37);

- висновок судово-психіатричної експертизи № 44 від 03 лютого 2021 року, згідно з яким, ОСОБА_6 виявляв та виявляє у теперішній час психічний розлад у вигляді легкого розладу особистості й поведінки, внаслідок органічного ураження головного мозку (неуточненого). У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації. Отже, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом в теперішній час він також може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2, а.п. 98-103);

- протокол проведення слідчого експерименту від 05 січня 2021 року за участі ОСОБА_11 , в ході якого остання пояснила про обставини, які мали місце 01 січня 2021 року, зокрема, про те, що вона, ОСОБА_17 та ОСОБА_6 пішли до магазину, однак останній пішов до будинку, де жив ОСОБА_10 , а вони з ОСОБА_17 пішли до магазину. Приблизно через 10-15 хвилин вони вийшли з магазину та побачили, як ОСОБА_14 виходив з будинку ОСОБА_13 При цьому, руки ОСОБА_14 були у плямах бурого кольору, схожі на кров. Всі разом вони направилися до будинку ОСОБА_12 , де ОСОБА_14 змив кров (т.2, а.п. 104-107);

- протокол проведення слідчого експерименту від 05 січня 2021 року за участі ОСОБА_15 , в ході якого останній пояснив про відомі йому обставини, які мали місце 01 січня 2021 року (т.2, а.п. 108-111);

- висновок комісійної судово-медичної експертизи № 313/к від 15 березня 2021 року, згідно з яким, наявні у трупа ОСОБА_10 тілесні ушкодження, а саме: рана в тім`яно-потиличній ділянці, рана в лобній ділянці, синець на лівій вушній раковині, садно з синцем на спинці носу, уламковий перелом кісток носу, уламковий перелом решітчастої кістки, наявність крові у пазусі основної кістки, уламкові переломи виличних кісток та верхньої щелепи є наслідком ударів тупим твердим предметом (предметами). Механічна енергія ударів призвела до пошкодження внутрішньочерепного вмісту, порушенню кровообігу та ліквородинаміки, і, як наслідок, недостатності мозкового кровообігу, набряку мозку (виражений набряк та дрібні крововиливи в м`яких мозкових оболонках, вогнищеві крововиливи в підкірковому відділі, помірний набряк речовини мозку у корі, виражений деструктивний набряк у підкірковому та стовбуровому відділах). Таким чином, комісія дійшла висновку, що наявні у трупа ОСОБА_10 вищезазначені тілесні ушкодження, через вказаний ланцюжок подій, могли привести до пригнічення свідомості, навіть до повної її втрати.

Наявні у трупа ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: садна з синцем на спинці носу, крововиливів у м`які тканини обличчя, уламкового перелому кісток носу, уламкового перелому решітчастої кістки, крові у пазусі основної кістки, уламкового перелому виличних кісток та верхньої щелепи, рани в тім`яно-потиличній ділянці, рани в лобній ділянці, синця на лівій вушній раковині, вираженого набряку та дрібних крововиливів в м`яких мозкових оболонках, вогнищевих крововиливів в підкірковому відділі, помірного набряку речовини мозку у корі, вираженого деструктивного набряку у підкірковому та стовбуровому відділах, у сукупності, утворюють черепно-лицьову травму, при якій одночасно пошкоджуються кістки мозкового і лицевого черепа, а також головний мозок з характерними для черепно-мозкової травми порушеннями дихання, кровообігу і ліквородинаміки, що приводять до недостатності мозкового кровообігу, набряку мозку і, як наслідок, до дисфункції всіх пар черепних нервів, включаючи блукаючі нерви і їх гілки. Пригнічення свідомості, що наступає в результаті зазначеного патологічного ланцюга подій, призводить до пасивного положення тіла потерпілого та не виключає затікання крові з пошкоджених кровоносних судин в гортань, трахею і бронхіальне дерево з практично повним заповненням їх просвіту кров`ю.

Таким чином, комісія дійшла висновку, що наявна у ОСОБА_10 черепно-лицьова травма, проявами якої є ушкодження зазначені вище, знаходиться у причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті ОСОБА_10 .

Смерть ОСОБА_10 наступила внаслідок черепно-лицьової травми, що ускладнилася гострою кровотечею із пошкоджених судин носу, з розвитком механічної асфіксії, внаслідок закриття дихальних шляхів кров`ю.

У разі, при інших рівних умовах, коли потерпілий залишається при свідомості, у нього зберігаються глотково-гортанний і кашльовий рефлекси; аж до зупинки кровотечі потерпілий змушений постійно тримати голову в положенні, що перешкоджає затіканню крові в дихальні шляхи. Будь-яка зміна положення тіла, що призводить до аспірації крові, викликає рефлекторні кашель і блювоту, в результаті чого потерпілий змушений знову прийняти положення, що перешкоджає затіканню крові в глотку і забезпечує оптимальне дихання.

Отже, враховуючи вищезазначене, настання смерті ОСОБА_10 , внаслідок закриття дихальних шляхів кров`ю, у випадку перебування останнього при свідомості є малоймовірним (т.2, а.п. 181-192).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що докази сторони обвинувачення, вказані вище, у своїй сукупності підтверджують поза розумним сумнівом вчинення ОСОБА_6 вищевказаного правопорушення.

Так, свідок ОСОБА_15 зазначив, окрім іншого, про те, що 01 січня 2021 року ОСОБА_13 телефонував ОСОБА_12 , однак вона кинула слухавку. Приблизно о 16.00 годині вони втрьох, він, ОСОБА_12 та ОСОБА_14 пішли до магазину, однак ОСОБА_14 зайшов до будинку ОСОБА_13 . Коли він (свідок) та ОСОБА_12 поверталися з магазину, то зустріли ОСОБА_14 , який виходив з будинку ОСОБА_13 . Коли прийшли додому, ОСОБА_14 почав в пластиковій мисці мити руки, на яких була речовина, схожа на кров. ОСОБА_14 сказав ОСОБА_12 , що більше ОСОБА_13 він чіпати не буде.

Свідок ОСОБА_11 також зазначила про те, що приблизно 01 січня 2021 року вони з ОСОБА_14 пішли до магазину, однак останній відійшов в невідомому їй напрямку.

При цьому, в ході проведення слідчого експерименту 05 січня 2021 року свідок ОСОБА_11 зазначала про те, що вона, ОСОБА_17 та ОСОБА_6 пішли до магазину, однак останній пішов до будинку, де жив ОСОБА_10 , а вони з ОСОБА_17 пішли до магазину. Приблизно через 10-15 хвилин вони вийшли з магазину та побачили, як ОСОБА_14 виходив з будинку ОСОБА_13 При цьому, руки ОСОБА_14 були у плямах бурого кольору, схожі на кров. Всі разом вони направилися до будинку ОСОБА_12 , де ОСОБА_14 змив кров.

Отже, показання вказаних свідків повністю узгоджуються між собою, та доводять те, що саме ОСОБА_6 01 січня 2021 року заходив до будинку ОСОБА_10 , а потім виходив з цього будинку, при цьому руки обвинуваченого були у плямах бурого кольору, схожих на кров, які він в подальшому змивав у квартирі свідка ОСОБА_11 .

Як убачається з відомостей з протоколу огляду місця події від 03 січня 2021 року та фототаблиці до нього, на території домоволодіння АДРЕСА_2 (за місцем мешкання ОСОБА_10 ), зафіксовано наявність речовини бурого кольору (далі - РБК) на підлозі у приміщенні № 1, поверхні накладного замку на міжкімнатній двері приміщення № 2, ганчірці та підлозі у приміщенні № 3, підлозі, гумових капцях, скляної чарки та фрагменту дерев`яної палиці у приміщенні № 4, підлоги з приміщення № 5, фрагменти дерев`яної палиці на холодильнику та підлозі, фрагмент дерев`яного стільця в приміщенні № 3, а також інші предмети. Крім того, на підлозі у приміщенні №4 будинку виявлено труп ОСОБА_10 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 257 від 12 лютого 2021 року, у марлевому тампоні зі змивом з підлоги та в слідах на господарчому тазі, що вилучені під час обшуку за адресою: АДРЕСА_3 , (за місцем мешкання свідка ОСОБА_11 ) знайдена кров людини, у тому числі, від трупу ОСОБА_10 , походження крові від ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 виключається.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що наявність слідів крові, походження якої можливо від трупу ОСОБА_10 на господарчому тазі, який вилучений за місцем мешкання свідка ОСОБА_11 , узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_15 , які, окрім іншого, зазначали про те, що обвинувачений, повернувшись до місця мешкання свідка ОСОБА_11 змивав зі своїх рук сліди бурого кольору, схожі на кров.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 259 від 05 лютого 2021 року, у плямах на куртці ОСОБА_6 встановлена наявність крові людини з домішкою поту та виявлені антигени В і Н з ізогемаглютиніном анти-В. Такий результат не виключає змішування крові особи групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, яким є ОСОБА_10 , з потом і (або) кров`ю особи групи В за ізосерологічною системою АВ0, у тому числі, і з потом (або) кров`ю самого ОСОБА_14 . Походження крові і поту від ОСОБА_17 виключається. У інших плямах на куртці та у плямах на штанах Федоревича встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н з ізогемаглютиніном анти-В, що не виключає належність особі групи 0 з ізогемаглютиніном анти-А та анти-В за ізосерологічною системою АВ0, яким є ОСОБА_10 . Походження крові від ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_17 виключається. У плямі на підошві лівого черевика ОСОБА_14 встановлена наявність крові людини та виявлений антиген А , що не виключає належність особі групи А за ізосерологічною системою АВ0. Походження крові від ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та трупу Коротуна виключається.

Проаналізувавши, досліджені судом першої інстанції, докази, колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що про наявність прямого умислу у обвинуваченого ОСОБА_6 на заподіяння смерті ОСОБА_10 свідчить спосіб вчинення злочину, а саме, нанесення тілесних ушкоджень потерпілому кулаками рук, дерев`яною спинкою від стільця та дерев`яною палицею; кількість та тяжкість ушкоджень (багаторазові різного ступеню тяжкості, не менше 5, з яких нанесені в життєво важливі органи - голову та обличчя, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті), їх локалізацію - в область голови, що у своїй сукупності утворили черепно-лицьову травму, при якій одночасно пошкодилися кістки мозкового і лицевого черепа, а також головний мозок з характерними для черепно-мозкової травми порушеннями дихання, кровообігу і ліквородинаміки, що і стало безпосередньою причиною смерті.

Також про наявність прямого умислу свідчить і поведінка обвинуваченого після вчинення злочину, а саме те, що він не вжив заходів з надання ОСОБА_10 медичної допомоги шляхом виклику швидкої медичної допомоги чи іншим чином, а, навпаки, зачинивши двері будинку, пішов з приміщення, де залишився потерпілий, чого не заперечував і сам обвинувачений при розгляді справи судом першої інстанції, окрім того це підтверджується і вказаними вище показаннями свідків, наданими в т.ч. при слідчому експерименті.

В свою чергу, як вказано у висновку комісійної судово-медичної експертизи № 313/к від 15 березня 2021 року, … наявні у трупа ОСОБА_10 вищезазначені тілесні ушкодження, через вказаний ланцюжок подій, могли привести до пригнічення свідомості, навіть до повної її втрати… Пригнічення свідомості, що наступає в результаті зазначеного патологічного ланцюга подій, призводить до пасивного положення тіла потерпілого та не виключає затікання крові з пошкоджених кровоносних судин в гортань, трахею і бронхіальне дерево з практично повним заповненням їх просвіту кров`ю… Настання смерті ОСОБА_10 , внаслідок закриття дихальних шляхів кров`ю, у випадку перебування останнього при свідомості є малоймовірним (т.2, а.п. 181-192).

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 1 березня 2018 року, справа № 466/9158/14-к, провадження № 51 - 645 км 18, встановлення мотиву вчинення злочину є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Так, під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суду, що коли він зустрівся зі свідком ОСОБА_11 , остання повідомила йому, що до неї нав`язливо чіпляється ОСОБА_13 та повідомила, де він мешкає по вулиці Залізничній. Після спільного святкування Нового року, 01 січня 2021 року, він, в вечірній час, приблизно о 17.00 годині, прийшов за місцем проживання ОСОБА_13 на вулицю Залізничну в місті Василівка, де мав намір поспілкуватися з останнім з приводу питань, які озвучила ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_15 повідомив, окрім іншого, що 01 січня 2021 року ОСОБА_13 телефонував ОСОБА_12 , однак вона кинула слухавку.

Зазначене узгоджується з відомостями з протоколу огляду належного ОСОБА_11 мобільного телефон, в ході проведення якого остання повідомила про те, що з номеру НОМЕР_1 їй постійно телефонував ОСОБА_10 . Крім того, встановлено, що 01 січня 2021 року о 13.03 годині, 29 грудня 2020 року о 16.55 годині, 28 грудня 2020 року о 19.05 годині, 18.07 годині, 17.46 годині маються неприйняті виклики з мобільного телефону з вказаним вище номером, а також встановлено прийняття викликів з вказаного телефону 26 та 27 грудня 2020 року, а також неодноразове отримання повідомлень.

Отже, вищезазначене доводить, що обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 через раптово виниклі особисті неприязні відносини до останнього.

Зміст оскаржуваного вироку свідчить про те, що суд першої інстанції в повному обсязі з`ясував усі обставини, які відповідно до вимог ст.91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та за наслідками розгляду провадження зробив висновки, які фактичним обставинам відповідають.

Версія обвинуваченого, висловлена при апеляційному розгляді, про те, що його на місці події не було та він взагалі не знає, де мешкає потерпілий, не є переконливою, оскільки повністю спростовується наявними в справі доказами.

Об`єктивних даних про те, що при розгляді справи судом першої інстанції обвинувачений давав показання під примусом працівників поліції, в матеріалах провадження немає.

Якихось порушень з боку органу досудового розслідування, які б тягли за собою визнання здобутих доказів недопустимими, теж не убачається.

Те, що ОСОБА_6 тривалий час не перебував під вартою, від органу досудового розслідування і суду не ухилявся та був взятий під варту лише за вироком суду (на що звертає увагу апелянт), само по собі не є доказом невинуватості останнього, а думка сторони захисту про протилежне є помилковою.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено з дотриманням вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного. Обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено. Обставиною, що обтяжує покарання судом встановлено - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає оскаржуваний вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не убачає, оскільки доводи, викладені в цій скарзі, а також заявлені при апеляційному розгляді, правильності висновків суду не спростовують та спростовуються наявними в справі доказами, вказаними вище.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Василівського районного суду Запорізької області від 06 грудня 2021 року, яким визнано винуватим ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4