Справа № 487/871/24
Провадження № 1-кс/487/1220/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання заступника начальника відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000717 від 10.05.2023 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 203-2 КК України про арешт тимчасово вилученого майна

встановив:

02.02.2024 заступник начальника відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному проваджені № 0000717 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить накласти арешт на майно, вилучене 01.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме:

грошові кошти в сумі 2 700 (дві тисячі сімсот) грн: 5 купюр номіналом по 500 грн. УБ9172758, АГ5226322, ЗГ4868340, АН0623486, ЄД3501418 та 1 купюра номіналом 200 грн. КЄ8756642;

- 4 пластикові картки: «Монобанк» № НОМЕР_1 , «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , «Обанк» № НОМЕР_4 ;

- тримач для сім-картки № НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон Samsung M31 s/n НОМЕР_6 , IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 з сім-карткою № НОМЕР_9 ;

- мобільний телефон Samsung Galaxy G7 s/n НОМЕР_10 , IMEI1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 з сім-карткою НОМЕР_13 ,

які належать ОСОБА_4 , з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Вимоги клопотання обґрунтовує тим, що вилучене майно є речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які використовуються як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим, на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України на вилучене майно необхідно накласти арешт.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

На підставі ст. 172 КПК України клопотання розглянуто без участі власника майна.

Дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ Національної поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000717 від 10.05.2023, за фактом організації незаконних гральних закладів та проведення в них азартних ігор без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, шляхом надання доступу до цих азартних ігор в мережі Інтернет, вчинене за попередньою змовою групою осіб, за ч. 2 ст. 203-2 КК України.

Крім того досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 з метою одержання незаконного прибутку, організували та забезпечили функціонування у м. Херсон незаконного закладу для проведення у них азартних ігор в мережі Інтернет без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор, який розташовано в приміщеннях цокольного та першого поверхах будівлі, за адресою: АДРЕСА_2 , в якому надають доступ до азартних ігор онлайн-казино на комп`ютерній техніці з використанням мережі Інтернет, а також проводять такі азартні ігри без ліцензії на провадження відповідного виду діяльності з організації та проведення азартних ігор.

З метою розширення своєї незаконної діяльності та отримання більшого прибутку, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 залучив ОСОБА_6 та разом організували і забезпечили функціонування ще одного грального закладу у приміщеннях першого та другого поверхів нежитлової будівлі загальною площею 138,7 кв.м. (магазин-кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :15:006:0056, за адресою: АДРЕСА_3 , в яких також надають доступ до азартних ігор.

Так, до функцій ОСОБА_4 , як керівника незаконних закладів з надання доступу до азартних ігор, входить загальна організація і контроль за діяльністю гральних закладів та адміністраторівкасирів, надає останнім вказівки з організаційних питань, встановлює розмір виплати гравцям бонусів, проводить щоденну інкасацію виручки, забезпечує коштами касу гральних закладів у разі необхідності виплати виграшу, вирішує проблемні питання щодо роботи програмного забезпечення, обладнання, тощо.

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , як адміністраторикасири працюють позмінно у гральних закладах, здійснюють пропускний режим гравців до таких закладів, безпосереднього надають доступ до грального обладнання для проведення азартних ігор, видають виграші, підтримують робочий режим закладу, виконують вказівки керівництва закладу.

01.02.2024 на підстави ухвали слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , під час якого виявлено та вилучено майно, на яке прокурор просить накласти арешт.

01.02.2024 вилучене майно визнано речовим доказом та долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Крім того, в ході досудового розслідування зафіксовано факти перерахування гравцями грошових коштів на банківські картки операторів, а також операторами на банківські картки власників залів.

У зв`язку з тим, що вилучене майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вказане майно.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у ч. 2 цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Частиною 1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимогами ст. 173 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так прокурором доведено, що майно, вилучене під час проведення 01.02.2024 обшуку, зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використано у якості доказів у кримінальному провадженні, а також доведено необхідність такого арешту та наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом знищення чи зміни вказаного майна.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

З урахування викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 98, 131-132, 167, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання заступника начальника відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 01.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме:

- грошові кошти в сумі 2 700 (дві тисячі сімсот) грн: 5 купюр номіналом по 500 грн. УБ9172758, АГ5226322, ЗГ4868340, АН0623486, ЄД3501418 та 1 купюра номіналом 200 грн. КЄ8756642;

- 4 пластикові картки: «Монобанк» № НОМЕР_1 , «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , «Обанк» № НОМЕР_4 ;

- тримач для сім-картки № НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон Samsung M31 s/n НОМЕР_6 , IMEI1: НОМЕР_7 , IMEI2: НОМЕР_8 з сім-карткою № НОМЕР_9 ;

- мобільний телефон Samsung Galaxy G7 s/n НОМЕР_10 , IMEI1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 з сім-карткою НОМЕР_13 .

Ухвала підлягає негайному виконанню, яке доручити заступнику начальника відділу Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1