Номер провадження: 11-кп/819/214/23 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Справа № 766/1361/23 Доповідач ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/1361/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2023 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000289 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу судді Херсонського міського суду Херсонської області від 31.08.2023, якою щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Цюрупинськ, Херсонської області, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 03.08.2017 року вироком Херсонського міського суду Херсонської області за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, 27.07.2020 звільненого у зв`язку з відбуттям строку покарання.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 29.10.2023 року включно.

в с т а н о в и в:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області на розгляді перебуває кримінальне провадження за №0000289 від 06.02.2023 року щодо ОСОБА_8 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.08.2023 року, задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 на строк 60 днів до 29.10.2023 року включно.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Апеляційна скарга мотивована доводами про необґрунтованість оскаржуваної ухвали. Зокрема, апелянт зазначає про відсутність доказів, якими б підтверджувалось існування ризиків, зазначених в клопотанні прокурора. Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 10 років. Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідків жодним чином не підтверджується, свідки вже допитані. Ризик продовження вчинення кримінального правопорушення також нічим не підтверджується.

Крім того, на думку апелянта, стороною обвинувачення не доведеного того, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 .

Зазначає, що судом порушено КПК України та норми європейського права у зв`язку з необґрунтованим застосуванням щодо обвинуваченого найбільш суворого запобіжного заходу.

Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки 31.08.2023 року було проголошено вступну та резолютивну частину ухвали, повний текст буде проголошено 01.09.2023 року о 13.00 год. При оголошенні вступної та резолютивної частини ухвали апелянт брав участь в режимі відеоконференції. 01.09.2023 року на електронну пошту Херсонського міського суду Херсонської області ним було подано заяву про направлення на електронну пошту повного тексту ухвали для оскарження, але 05.09.2023 року ухвала не надійшла. Отже, він не мав можливості ознайомитися з повним текстом ухвали, а тому строк належить поновити.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про час розгляду справи шляхом надіслання повідомлень.

Клопотання про обов`язкову участь обвинуваченого ОСОБА_8 в апеляційному розгляді від нього до суду не надходило, а тому відповідно до ч.4 ст.401 ч.4 ст.422-1 КПК України його участь не є обов`язковою.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, позицію захисника ОСОБА_7 на підтримання доводів клопотання та апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти їх задоволення, перевіривши матеріали провадження, доводи клопотання та апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого висновку.

Зазначенні в клопотанні захисника ОСОБА_7 причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на думку колегії суддів, в даному конкретному випадку є поважними, оскільки судом не було своєчасно надіслано на електронну адресу захисника повний текст судового рішення, а тому цей строк належить поновити.

Згідно з п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського Суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотаннями учасників судового провадження вирішує питання про обрання, доцільність зміни, продовження чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу обраного щодо обвинуваченого з урахуванням ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, та обставин кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Суд продовжує застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідно до порядку, визначеного Главою 18 КПК України, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати 60 днів.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали судовий розгляд кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не завершений, а отже суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу щодо нього.

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримані.

Виходячи з даних матеріалів кримінального провадження, є правильним висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, визначені при застосуванні даного запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 не зменшились, які виправдовують тримання особи під вартою під час судового розгляду.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст.177 КПК України є доведеним наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 , з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, він може здійснити дії на спроби переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином з метою ухилитися від кримінальної відповідальності, оскільки він раніше судимий, міцних соціальних зв`язків не має, не працює, мешкає в одному населеному пункті з потерпілим та свідком.

Крім того, ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, з огляду на необхідність їх допиту в судовому засіданні, домашні адреси яких відомі обвинуваченому.

Також він може вчинити інші кримінальні правопорушення, виходячи з образу життя, відсутності легітимного джерела доходів, обвинувачення у вчиненні умисного кримінального правопорушення проти власності.

Отже, з урахуванням того, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, та наявності доведених прокурором ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд визнав за можливе задовольнити клопотання прокурора та продовжити строк тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Тому, колегія суддів вважає, що зазначенні ризики виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому доводи апелянта, які це заперечують, є необґрунтованими.

Саме продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Тому підстав для задоволення клопотання сторони захисту про застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, судом першої інстанції не встановлено, і колегія суддів не знаходить таких підстав.

З огляду на вищевикладене, твердження захисника про недоведеність обставин, які виправдовують необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , є непереконливими.

Доводи апеляційної скарги захисника про незаконність ухвали суду не ґрунтуються на матеріалах справи та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

Зважаючи на викладене, підстав для скасування судового рішення та задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 про скасування ухвали суду першої інстанції та відмову в продовженні строку запобіжного заходу, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 407, 419, 422-1 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити.

Поновити захиснику ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 31.08.2023 року про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області 31 липня 2023 року про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 на строк 60 днів до 29.10.2023 включно - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4