11.10.2023 Справа № 756/2892/23
Справа № 756/2892/23
Провадження № 1-кп/756/1076/23
УХВАЛА

11 жовтня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши підготовче засідання у кримінальному провадженні № 0001161 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України.

Під час підготовчого засідання захисники ОСОБА_8 та ОСОБА_7 звернулися з клопотаннями про повернення обвинувального акту прокурору.

Своє клопотання захисник ОСОБА_7 обґрунтував тим, що обвинувальний акт, наявний в матеріалах справи, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України повинен бути повернутий прокурору. Так, захисник зазначив, для вручення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування обвинувачені і захисники були запрошені на 07 та 08 березня 2023 року. Водночас, захисником було подано скаргу слідчому судді на повідомлення про підозру обвинуваченому ОСОБА_5 . Проте, з метою недопущення розгляду такої скарги, прокурор 07.03.2023 р. подав до суду обвинувальний акт, при цьому обвинуваченому і захиснику обвинувальний акт не вручено, розписка про його отримання відсутня, що свідчить про порушення права обвинуваченого на захист. Коли 08.03.2023 року він з?явився для отримання обвинувального акту, йому повідомили, що обвинувальний акт було направлено поштою. Положення статті 290 КПК України прокурором також не виконані. Крім того, захисник ОСОБА_8 зазначає, що у даному обвинувальному акті допущене неконкретне і таке, що не відповідає дійсності формулювання обвинувачення.

Своє клопотання захисник ОСОБА_8 обґрунтував тим, що він і його підзахисний не ознайомлені з обвинувальним актом, та формулювання обвинувачення є неконкретним.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання своїх захисників та просили обвинувальний акт щодо них повернути прокурору.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотань заявлених захисниками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , обґрунтувавши свою позицію тим, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Обвинувачені і захисники дійсно запрошувались 07.03.2023 р. та 08.03.2023 р. для отримання обвинувальних актів. Оскільки 07.03.2023 р. вони не з?явились, з метою недопущення пропущення строків досудового розслідування обвинувальні акти та реєстри матеріалів були направлені на поштові адреси обвинувачених і захисників з описами вкладення із зазначенням їх номерів мобільних телефонів. Тому, прокурор стверджує, що діяв у передбачений законом спосіб, а позицію сторони захисту вважає такою, що направлена на ухилення від розгляду справи.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотань про повернення обвинувального акта слід відмовити виходячи з такого.

Згідно положень ч. 3 ст. 314 КПК України, суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу.

Такі вимоги щодо обвинувального акту вичерпно регламентовані ст. 291 КПК України.

При цьому, підставою для повернення обвинувального акту прокурору є не будь-яка формальна невідповідність його вимогам закону, а лише ті недоліки, що унеможливлюють призначення справи до розгляду.

Положеннями ст. 291 КПК України законодавець встановив процесуальний порядок складення обвинувального акту у кримінальному провадженні, ряд відомостей, що їх має містити обвинувальний акт, а також чітко визначив ті процесуальні документи, що в обов`язковому порядку додаються органом досудового розслідування до обвинувального акту.

Відповідно до ст. 293 КПК України, одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи, копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування надаються також представнику такої юридичної особи.

Наданий суду обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування містять усі відомості, що їх передбачено нормою статті 291 КПК України.

Стосовно доводів сторони захисту про відсутність розписки про вручення обвинувального акта, суд зазначає таке.

В наданих суду матеріалах містяться повідомлення про запрошення обвинувачених і захисників на 07.03.2023 р. та 08.03.2023 р. для отримання обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

07.03.2023 року захисники і обвинувачені у призначений час для отримання обвинувальних актів не з?явились. Тому, прокурор обгрунтував направлення обвинувального акту поштою, з метою дотримання строків досудового розслідування.

В матеріалах справи містяться докази направлення обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування захисникам і обвинуваченим 07.03.2023 року засобами поштового зв?язку цінними листами з описом вкладення, із зазначенням їх номерів мобільних телефонів.

Суд звертає увагу, що можливість звернення сторони обвинувачення із обвинувальним актом до суду не може ставитись у залежність від одностороннього волевиявлення обвинуваченого в частині отримання ним обвинувального акту або відмови від його отримання.

З огляду на викладене, додання до обвинувального акту, що скеровується до суду, доказів здійснення належних заходів для його вручення стороні захисту замість розписки стороні захисту про його отримання не може безумовно вважатися невиконанням вимог ст. 291 КПК України.

Сторона захисту не позбавлена можливості оспорювати обгрунтованість дій сторони обвинувачення у цій частині, спростовувати неможливість дотримання загального порядку вручення їй обвинувального акту тощо, втім вищезазначена обставина сама по собі, без урахування інших обставин, не може вважатися достатньою підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, в підготовчому засіданні суд поставив на обговорення можливість отримання стороною захисту обвинувального акту за умови наявності відповідного клопотання прокурора, на що сторона захисту відмовилась, пославшись на те, що це не передбачено КПК.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що прокурором були здійснені належні заходи для вручення обвинувального акту обвинуваченим, та підстави для його повернення відсутні.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинуваченням є твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого Законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому КПК України.

Суд зазначає, що обвинувальний акт містить формулювання обвинувачення, виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, та правову кваліфікацію. При цьому, сторона обвинувачення на свій розсуд визначає обсяг і спосіб викладення обставин обвинувачення. На переконання суду викладені прокурором обставини не є очевидно такими, що можуть викликати їх нерозуміння. При цьому, незгода сторони захисту із викладеними обставинами в обвинувальному акті не може бути предметом розгляду на стадії підготовчого засідання, а підлягає оцінці під час судового розгляду на засадах змагальності з урахуванням всіх доказів по справі у сукупності.

Доводи сторони захисту про невиконання прокурором вимог статті 290 КПК України також не дають законних підстав для повернення обвинувального акта, а мають бути перевірені під час судового розгляду, що відповідно може вплинути на допустимість доказів сторони обвинувачення.

Посилання захисника ОСОБА_7 на позбавлення його можливості оскарження повідомлення про підозру під час досудового розслідування, не може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору. Водночас, захисник не позбавлений права доводити перед судом невинуватість свого підзахисного під час розгляду справи по суті.

Тому, суд вважає, що саме призначення справи до розгляду буде відповідати дотриманню прав обвинувачених на справедливий судовий розгляд.

Перешкоди для призначення судового розгляду вказаного кримінального провадження відсутні, так як справа підсудна цьому суду, угоди не укладалися, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 2 ст. 314 КПК, або повернення обвинувального акту прокурору, немає.

Враховуючи думку учасників процесу та те, що всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду вирішені, суд вважає за необхідне закінчити підготовче провадження та призначити судовий розгляд.

Керуючись ст.ст. 314-317, 369-372, 392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотань захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта - відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України у відкритому судовому засіданні о 16 год. 00 хв. 06 листопада 2023 року в залі судових засідань Оболонського районного суду міста Києва.

Судовий розгляд кримінального провадження провести суддею одноособово.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повна ухвала оголошена 23.10.2023 р.

Суддя ОСОБА_1