ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора захисника підозрюваногоОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08 листопада 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2023 року за №0000560, задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_6 , і застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком на 60 днів, а саме до 06 січня 2024 року, підозрюваному

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Коломак Коломацького р-ну Харківської обл., проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , неодноразово судимому, останній раз

05 травня 2022 року Коломацьким районним судом Харківської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненому від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу й свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, обставини й тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбачене за його вчинення покарання, особу підозрюваного та неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Урахувавши положення ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про застосування зазначеного вище запобіжного заходу без визначення розміру застави ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08 листопада 2023 року та застосувати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави або домашнього арешту. Свої вимоги мотивує тим, що слідчим суддею під час розгляду клопотання: не враховано те, що сторона обвинувачення не довела наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, щоб забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 , який самостійно за викликом прибув до правоохоронного органу, а вже потім був затриманий у порядку ст.208 КПК України, став на шлях виправлення та виконував покладені на нього обов`язки за вироком суду; безпідставно не визначено підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, оскільки в матеріалах провадження відсутні докази щодо отримання потерпілою тілесних ушкоджень і застосування ОСОБА_8 насильства до неї, що також свідчить про помилковість кваліфікації дій останнього за ч.4 ст.186 КК України; не забезпечено участі захисника, чим порушено право підозрюваного на захист; не з`ясовано, що ОСОБА_8 не було вручено копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з доданими матеріалами.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку підозрюваного та його захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ВП №1 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 жовтня 2023 року за №0000560 (а.п.7).

Досудовим розслідуванням установлено, що 29 жовтня 2023 року приблизно о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_8 по вул. Харківській, 2 у м. Полтава в умовах воєнного стану, діючи повторно, з метою заволодіння чужим майном, штовхнув ОСОБА_10 , у результаті чого вона втратила рівновагу й упала з висоти власного зросту на землю, та відкрито викрав із її правої руки мобільний телефон «Oppo A31» у корпусі зеленого кольору, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 2 600 гривень, і з шиї - сумку чорного кольору «Zara», вартістю 550 гривень, усередині якої знаходились грошові кошти на суму 150 гривень, заподіявши ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 3 300 гривень.

08 листопада 2023 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України (а.п.50-52).

08 листопада 2023 року слідчий ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, із застосуванням насильства, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-55).

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання слідчого, застосував ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на підставі приписів ч.4 ст.183 КПК України.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

За практикою Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Як видно з матеріалів провадження, необхідність застосування запобіжного заходу ОСОБА_8 у апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з цим, розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яка підтверджується вагомими доказами, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, обставини й тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, особу підозрюваного, який неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, у тому числі проти власності, зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, підозрюється у вчиненні нового злочину в період іспитового строку за вироком суду від 05 травня 2022 року (а.п.39-44, 47), не має законних джерел доходу та міцних соціальних зв`язків, його вік, стан здоров`я, майновий стан, і неможливість інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 зазначеного вище злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні вагомими доказами, зокрема, даними: протоколу слідчого експерименту від 01 листопада 2023 року, в ході якого ОСОБА_10 на місці злочину (по вул. Харківській, 2 у м. Полтава) детально продемонструвала обставини вчиненого 29 жовтня 2023 року приблизно о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_8 грабежу із застосуванням насильства щодо неї, зокрема, механізм здійснення підозрюваним двома руками її поштовху із застосуванням підніжки, від якого вона впала на землю (на спину), спосіб відкритого викрадення ОСОБА_8 належних їй мобільного телефону й сумки (а.п.33-36); протоколів пред`явлень для впізнання за фотознімками від 31 жовтня 2023 року про те, що потерпіла впізнала ОСОБА_8 як чоловіка, який вчинив щодо неї грабіж, і мобільний телефон «Oppo A31», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який був у неї відкрито викрадений підозрюваним (а.п.11-12, 16-18); протоколів допитів свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 від 31 жовтня, 02 листопада 2023 року, протоколу огляду предмету від 31 жовтня 2023 року, закупочного акту на б/в мобільний термінал від 30 жовтня 2023 року, протоколу перегляду технічного носія інформації з камер відеоспостереження магазину «Тех Сервіс» від 31 жовтня 2023 року, якими підтверджено те, що 30 жовтня 2023 року в приміщенні магазину «Тех Сервіс» підозрюваний збув ОСОБА_11 викрадений у ОСОБА_10 мобільний телефон «Oppo A31» у корпусі зеленого кольору (IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ) (а.п.14-15, 22-32); висновку товарознавчої експертизи №СЕ-19/117-23/16743-ТВ від 01 листопада 2023 року, за яким установлено, що вартість зазначеного вище телефону, бувшого у використанні, становить 2 600 гривень (а.п.19-20), та іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_8 до вчинення злочину, підозра в якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Ураховуючи надані стороною обвинувачення докази на підтвердження в даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про її наявність. За практикою Європейського суду з прав людини, недостатньо аби правоохоронні органи «добросовісно підозрювали особу». Повинні бути надані принаймні деякі факти чи інформація на підтвердження того, що особа підозрюється у вчиненні злочину обґрунтовано (рішення «Ільгар Маммадов проти Азербайджану» і рішення «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства»), що має місце в досліджуваній ситуації, а тому доводи захисника, які фактично зводяться до необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_8 підозри, є безпідставними.

У свою чергу, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності в даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу й свідків, учинити інше кримінальне правопорушення, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому корисливого тяжкого злочину повторно (в період іспитового строку), із застосуванням до потерпілої насильства, в умовах воєнного стану - за обставин найбільш несприятливого для суспільства часу, тяжких умов, у яких опинилося суспільство, що має високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як тримання під вартою здатен забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_8 .

З викладеного вище вбачається, що слідчий суддя, в ході прийняття рішення про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі й застави чи домашнього арешту, як просить захисник.

Пунктом 1 ч.4 ст.183 КПК України визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_8 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства до потерпілої та посяганням на її тілесну недоторканність (здійснення підозрюваним поштовху ОСОБА_10 із використанням підніжки, від чого остання втратила рівновагу й упала на землю), що підтверджується на даній стадії провадження викладеними вище вагомими доказами.

Тому, враховуючи встановлені ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, обставини інкримінованого ОСОБА_8 злочину, наведені вище підстави, передбачені ст.178 КПК України, на думку апеляційного суду, слідчий суддя правильно не визначив розмір застави підозрюваному.

Доводи апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_8 на захист через незалучення йому слідчим суддею захисника позбавлені підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 у ході повідомлення про підозру та провадження щодо розгляду клопотання про застосування йому запобіжного заходу було неодноразово роз`яснено права підозрюваного, вручено пам`ятку про його права та обов`язки із детальним викладом прав підозрюваного, зокрема, й права в разі необхідності на першу вимогу мати захисника і зустріч із ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування, а також після першого допиту мати такі побачення без обмеження їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведенні допиту та інших процесуальних діях; на відмову від захисника в будь-який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадку відсутності коштів на оплату таких послуг, зміст яких був зрозумілим ОСОБА_8 . Під час оголошення підозри та розгляду питання про застосування запобіжного заходу підозрюваний не заявляв клопотання про призначення йому захисника, не зазначав щодо бажання й необхідності отримання ним правової допомоги адвоката, що підтверджується письмовими матеріалами провадження та носієм інформації, на якому зафіксовано провадження в першій судовій інстанції (а.п.51-52, 56-58).

Участь захисника в даному кримінальному провадженні відповідно до положень ст.52 КПК України не є обов`язковою та вирішальним у питанні здійснення захисту було волевиявлення самого ОСОБА_8 . Разом з цим, підозрюваний, якому було роз`яснено право мати захисника, не вважав за необхідне скористатись цим правом у ході розгляду клопотання слідчого, у зв`язку з чим є відсутніми порушення його права на захист.

Неспроможними колегія суддів уважає і посилання апелянта на неотримання ОСОБА_8 копії клопотання про тримання під вартою з додатками, оскільки вони спростовуються даними розписки, відповідно до якої ОСОБА_8 вручено клопотання про застосування йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з доданими до нього матеріалами 08 листопада 2023 року о 12 годині 10 хвилин, що засвідчено особистим підписом підозрюваного (а.п.6). Судове засідання по розгляду даного клопотання слідчим суддею розпочато 08 листопада 2023 року після 16 години, тобто копію названого вище клопотання та матеріалів, якими обґрунтовувалась необхідність застосування запобіжного заходу, було надано підозрюваному з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України (не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання).

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 08 листопада 2023 року щодо ОСОБА_8 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4