Справа № 455/1976/23
Провадження № 1-кп/455/232/2023
ВИРОК

Іменем України

24 жовтня 2023 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000304 від 18.06.2023 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Річка Косівського району Івано-Франківської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 18 червня 2023 року близько 12 год. 03 хв., під час слідування через державний кордон України для автомобільного сполучення «Смільниця-Кросценко», що розташований за адресою: Львівська область, Самбірський район, с. Терло, вул. Бічна, 1, рухаючись на виїзд з України в Республіку Польща на транспортному засобі марки «Мерседес S-320», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час перевірки документів для перетину державного кордону на виїзд з України, не маючи відповідних дозвільних документів для виїзду за кордон, а саме останній здійснював супровід інваліда, без відповідного пенсійного посвідчення у зв`язку з інвалідністю, однак достовірно знаючи, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, тимчасово обмежено виїзд за межі України громадянам України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою безперешкодного перетину кордону України висловив пропозицію надати та надав службовій особі інспектору прикордонної служби 1 категорії 4 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б), майстер сержанту ОСОБА_5 неправомірну вигоду в розмірі 200 євро, що згідно курсу Національного банку України станом на 18 червня 2023 року становить 7913 гривень 82 копійки, за вчинення щодо себе дій, пов`язаних із безперешкодним пропуском через Державний кордон України.

Такими своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 369 КК України, тобто пропозицію надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за частиною 1 статті 369 КК України, всі докази, зібрані на досудовому слідстві, вважає достовірними і дослідження їх в судовому засіданні недоцільним. Щиро розкаявся у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, він та інші учасники судового провадження не оспорюють обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення частини 3 статті 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення їх у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд за згодою учасників судового розгляду обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, та щодо речових доказів, та визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушенняу суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

За таких обставин, суд знаходить винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення доведеною поза розумним сумнівом та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за частиною 1 статті 369 КК України пропозиція надати та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, дій з використанням наданого їй службового становища.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 66 КК України судом визнається щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд керується загальними засадами, які визначені у статті 65 КК України, відповідно до якої суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При цьому, суд також виходить із положень статті 50 КК України відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Так, обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом враховується, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у статті 12 КК України, є нетяжким злочином.

Також судом враховуються дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 зокрема те, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліку не перебуває.

Що стосується питання осудності обвинуваченого ОСОБА_3 , то суд враховує те, що поведінка обвинуваченого в судовому засіданні була адекватною, свої показання він надавав послідовно та змістовно, а тому на стійке переконання суду обвинувачений є осудною особою.

Крім того, суд враховує обставину, яка відповідно до статті 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому (щире каяття) та відсутність обставин, які відповідно до статті 67 КК України обтяжують покарання.

Також, при призначені покарання суд враховує позицію прокурора, який в судовому засіданні просив призначити покарання для обвинуваченого у виді штрафу.

Таким чином, беручи до уваги наведені обставини в сукупності, керуючись принципом законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе шляхом застосування до нього покарання у виді штрафу в межах санкцій частини 1 статті 369 КК України, що на думку суду є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання із застосуванням статті 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.06.2023 арешт на майно відповідно до статті 174 КПК України слід скасувати.

При вирішенні питання щодо долі речових доказів, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 9 статті 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Відповідно до положень частини 1 статті 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушенняабо суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно пункту 1 частини 2 статті 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Спеціальна конфіскація, відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 96-2 КК України, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне до речових доказів у вигляді грошових коштів, а саме 4 (чотири) купюри номіналом 50 євро із серійними номерами: VC , VC , VC , UB , які згідно акту прийому-передачі майна на зберігання від 17.08.2023 в одному цінному (полімерному) спецпакеті №4263447 знаходяться в керівника Департаменту каси ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 на підставі статей 96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати у власність держави.

Питання про долю інших речових доказів слід вирішити в порядку статті 100 КПК України, а саме: цифровий носій, CD-R диск, на якому наявний відео файл, вилучений з реєстратора марки «Patrul C-01» серійний номер В22А1630, який долучений до матеріалів кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався. Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись статтями 100, 174, 349, 368-371, 373-376 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.06.2023 на грошові кошти, а саме 4 (чотири) грошові купюри номіналом 50 євро із серійними номерами: VC , VC , VC , UB .

На підставі статей 96-1, 96-2 КК України грошові кошти, а саме 4 (чотири) купюри номіналом 50 євро із серійними номерами: VC , VC , VC , UB , які згідно акту прийому-передачі майна на зберігання від 17.08.2023 в одному цінному (полімерному) спецпакеті №4263447 знаходяться в керівника Департаменту каси ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_6 в порядку спеціальної конфіскації конфіскувати у власність держави.

Речовий доказ, а саме: цифровий носій, CD-R диск, на якому наявний відео файл, вилучений з реєстратора марки «Patrul C-01» серійний номер В22А1630, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження №0000304.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Старосамбірський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. При цьому, вирок відповідно до частини 2 статті 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1