ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1224/21 Номер провадження 11-кп/814/1845/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000614 за апеляційною скаргою прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 березня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пироги Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки та покладено обов`язки на підставі ст. 76 КК України.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_10 закрито.

Клопотання потерпілої ОСОБА_10 про залишення без розгляду позовної заяви в частині стягнення матеріальної шкоди залишено без розгляду.

Провадження за цивільним позовом ОСОБА_11 закрито.

Вирішено питання щодо процесуальних витрат, арешту майна, речових доказів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

01 грудня 2020 року, близько 16 год. 30 хв., ОСОБА_9 , керуючи автомобілем Audi-80, державний номер НОМЕР_1 , рухаючись по мокрому асфальтобетонному покриттю по вул. Строни м. Горішні Плавні, у напрямку від вул. Миру до вул. Гірників, порушуючи вимоги п.18.1 Правил Дорожнього руху України, не надав дорогу пішоходу, що переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу та допустив наїзд передньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_12 , який вийшов поблизу гаражного товариства № 1, розташованого по вул. Строни № 15-А, на проїзну частину та перетинав вул. Строни зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, рухаючись по пішохідному переходу, позначеному дорожніми знаками 5.35.1 - 5.35.2 (пішохідний перехід) та дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», чим спричинив потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, які перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а саме застосуванням закону, який не підлягає застосуванню - ст. 75 КК України, повторно дослідити наявні у матеріалах справи характеризуючі особу обвинуваченого матеріали та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно врахував обставину, що пом`якшує покарання - щире каяття та належним чином не врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наслідки, які настали від діяння обвинуваченого та інші обставини вчинення злочину.

Захисник ОСОБА_8 подав заперечення, у яких просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок місцевого суду без змін.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти її задоволення, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію його дій ніким із учасників не оспорюється і апеляційним судом не перевіряється.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та його поведінку під час судового розгляду; особу обвинуваченого, який визнав свою вину, одружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, його вік, стан здоров`я; обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди; відсутність обставин, що його обтяжують.

Разом з тим, апеляційні доводи прокурора про неправильне застосування місцевим судом закону України про кримінальну відповідальність при призначенні обвинуваченому покарання, а саме - застосування закону, який не підлягає застосуванню - ст. 75 КК України, не знайшли свого підтвердження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Беручи до уваги відсутність претензій з боку потерпілих та їх позицію щодо призначення обвинуваченому покарання, усі дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд правильно вказав на наявність підстав, які свідчать про можливість виправлення ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним контролю при звільненні від відбування покарання з випробуванням та необхідність застосування при призначенні покарання обвинуваченому ст. 75 КК України.

Крім того, виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики Верховного Суду, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалася, співчуває потерпілим, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Поведінка обвинуваченого свідчила про наявність у нього такого каяття. Так, ОСОБА_9 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого злочину, висловив щирий жаль з приводу вчиненої за його вини дорожньо-транспортної пригоди, попросив вибачення у потерпілих та добровільно відшкодував завдану їм матеріальну та моральну шкоду, про що ОСОБА_10 та ОСОБА_11 подали до суду заяви та просили призначити ОСОБА_9 покарання, не пов`язане із позбавленням волі, що характеризує ставлення винної особи до вчиненого нею злочину. Тому суд першої інстанції, всупереч апеляційним доводам прокурора, правильно врахував при призначенні обвинуваченому покарання обставину, що його пом`якшує, а саме щире каяття.

Таким чином, призначене ОСОБА_9 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України, відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, за своїм видом і розміром є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З огляду на викладене вище підстав, передбачених ст. 409 КПК України, для зміни ухваленого по справі судового рішення щодо ОСОБА_9 в частині призначеного покарання, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає. Тому апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 23 березня 2023 року, щодо ОСОБА_9 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуюча ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4