Провадження № 1-кс/686/592/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області майора юстиції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Ріпинці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні № 0000054,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2024 року слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області майор юстиції ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з клопотанням, погодженим з прокурором відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.111 КК України. Існують передбачені п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України ризики і те, що підозрюваний, перебуває на тимчасово окупованій території України.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання з підстав, вказаних у клопотанні, просили його задовольнити.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні зазначив, що заперечує проти задоволення вимог заявленого клопотання та просив обрати більш м`який запобіжний захід.

Забезпечити явку підозрюваного ОСОБА_6 , в судове засідання не виявилося можливим з причини його перебування на тимчасово окупованій території України; клопотання розглянуто без участі підозрюваного в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим відділом УСБУ у Хмельницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 від 30.03.2023 за підозрою громадянина України ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він, будучи особою начальницького складу служби цивільного захисту, маючи спеціальне звання «старший лейтенант служби цивільного захисту» та проходячи службу цивільного захисту на офіцерській посаді в Головному управлінні Державної служби України з надзвичайних ситуацій в АР Крим, достовірно знаючи про обставини окупації території Автономної Республіки Крим військовослужбовцями Збройних Сил Російської Федерації, в умовах збройного конфлікту, в порушення вимог ст.ст. 1, 2, 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст 101, 108 Кодексу цивільного захисту України, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України», Указу Президента України від 24.03.2014 № 339 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23.03.2014 «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України у формі переходу на бік ворога в період збройного конфлікту за наступних обставин.

Так, старший лейтенант служби цивільного захисту ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що починаючи з кінця лютого 2014 року територія Автономної Республіки Крим тимчасово не підконтрольна органам влади України та знаходиться під окупацією військових підрозділів Збройних Сил РФ, з особистих мотивів, всупереч інтересам держави Україна, в період збройного конфлікту, будучи особою начальницького складу служби цивільного захисту, вирішив перейти на бік ворога в період збройного конфлікту, не прибув у березні 2014 року на континентальну територію України у визначені пункти збору, прийняв пропозицію невстановлених слідством представників незаконного правоохоронного органу - так званого «Министерство Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий (МЧС России)» (має на озброєнні бойову ручну стрілецьку та холодну зброю відповідно до ст. 5 Федерального закону РФ «Об оружии »від 13.12.1996 № 150-ФЗ), що є структурним підрозділом окупаційної адміністрації російської федерації, та погодився на перехід на бік ворога у період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, вступивши на службу до незаконного правоохоронного органу так званого «Главного управления МЧС России по Республике Крым» на посаду начальника відділення піротехнічних робіт, де отримав спеціальне звання «старший лейтенант внутрішньої служби».

У подальшому, протягом 2014 2021 років, але не пізніше 16.10.2021, більш точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території АР Крим, зокрема в м. Керчі, продовжуючи вчиняти дії, що охоплювались його злочинним умислом, направленим на перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, розпочав свою активну діяльність в інтересах ворога, виконуючі обов`язки представника незаконного окупаційного правоохоронного органу «Главногоуправления МЧС России по Республике Крым», що виразились у здійсненні ним нагляду за додержанням пожежних норм, вимог цивільного захисту та техногенної безпеки на тимчасово окупованій території АР Крим, виконанні доручень та вказівок керівництва незаконного правоохоронного органу «Главногоуправления МЧС России по Республике Крым».

Таким чином, громадянин України ОСОБА_6 , перейшовши на бік ворога в період збройного конфлікту, сприяв утриманню, посиленню та становленню окупаційної влади, що продовжує незаконні дії по окупації АР Крим по даний час, особистим прикладом продемонстрував іншим особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту Головного управління Державної служби України надзвичайних ситуацій в АР Крим невиконання вимог Конституції України, Військової присяги, Присяги особового складу органів і підрозділів цивільного захисту, Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Закону України «Про оборону України», своїми знаннями, навичками та діями всупереч інтересам України продовжував виконувати обов`язки щодо надання допомоги Російській Федерації в окупації АР Крим, чим завдав шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він своїми вищеописаними діями, які виразились у державній зраді, тобто в діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України: переході на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 111 КК України.

05.01.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 особисто вручено не було, оскільки він перебуває на тимчасово окупованій території України, та встановити його місцезнаходження не вдалось.

У зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території АР Крим, відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру, а також повістки про виклик ОСОБА_6 на 09, 10 та 11 січня 2024 року в УСБУ у Хмельницькій області опубліковано на офіційних веб-сайтах Офісу Генерального прокурора, Служби безпеки України та у засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий кур`єр»).

На виклики на 09, 10 та 11 січня 2024 року підозрюваний ОСОБА_6 до слідчого не з`явився, про причини неприбуття не повідомив, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а встановити його фактичне місцезнаходження не представляється можливим, у зв`язку з чим постановою слідчого 11.01.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук, здійснення якого доручено відділу КР УСБУ у Хмельницькій області.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

За змістом ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Отже, за загальним правилом, письмове повідомлення про підозру вручається особі в день його складення слідчим або прокурором. У разі ж неможливості вручити таке повідомлення особисто, повідомлення про підозру вручається у спосіб, передбачений для виклику та приводу особи (глава 11 КПК України, статті 135, 136).

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На жоден із викликів підозрюваний ОСОБА_6 не прибув, про причини неприбуття не повідомив, у зв`язку з чим є підстави вважати, що ОСОБА_6 переховується від органу досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, а встановити його фактичне місцезнаходження не представилось можливим, у зв`язку з чим постановою слідчого 11.01.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

За таких обставин, враховуючи те, що на час складання повідомлення про підозру ОСОБА_6 його точне місце перебування з об`єктивних причин не встановлено, приходжу до висновку, що повідомлення про підозру було вручено у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень у порядку ч. 8 ст. 135 КПК України, а ОСОБА_6 набув статусу підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні.

З урахуванням змісту долучених до клопотання матеріалів кримінального провадження у їх сукупності, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Постановою слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області майора юстиції ОСОБА_4 від 11.01.2024 підозрюваного ОСОБА_6 було оголошено в розшук.

Відповідно до ч. 7 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прийнята в межах компетенції згідно із законом, є обов`язковою для виконання фізичними та юридичними особами, прав, свобод чи інтересів яких вона стосується.

Ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, у зазначеній нормі КПК законодавець прямо передбачив, що у випадку наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором слідчий, прокурор (процесуальний керівник) звертається до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а не про його застосування, яке розглядається за відсутності підозрюваного. Специфікою є те, що таке рішення слідчий суддя, суд приймає за відсутності підозрюваного, а запобіжний захід лише обирається, а не застосовується.

У ході розгляду клопотання прокурором та слідчим було доведено наявність підстав застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 цього Кодексу; факт перебування ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у міжнародний розшук, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного та задоволення вимог клопотання.

Враховуючи наведені ризики, усі, визначенні ст.178 КПК України, обставини в їх сукупності, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, особу підозрюваного, приходжу до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні слідчого, є достатньо обґрунтованими, а прокурор та слідчий в повному обсязі довели, що обмеження права підозрюваного на свободу є виправданим.

Інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, а тому завадити їм можливо лише шляхом обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На переконання слідчого судді, такий висновок узгоджується з вимогами ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з наведених підстав виправдане існуванням суспільного інтересу на забезпечення належного досудового розслідування у кримінальному провадженні .

За встановлених обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтоване і доведене, а обрання відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідатиме обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Обставин, які б вказували на неможливість утримання ОСОБА_6 під вартою, не встановлено.

На підставі ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом з тим, ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 575 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Хмельницькій області майора юстиції ОСОБА_4 , задовольнити.

Обрати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , року народження, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя