Єдиний унікальний номер 722/2255/23
Номер провадження 1-кп/722/134/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокиряни кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000309 від 14.10.2023 року, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Коболчин Сокирянського району Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, із повною загальною середньою освітою, не працюючого, розлученого, раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В період з 16 грудня 2022 року по 13 жовтня 2023 року ОСОБА_5 , за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, систематично вчиняв психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до психологічних страждань.

Зокрема, 16.12.2022 року приблизно о 17.48 год. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурною лайкою, через що ОСОБА_4 зазнала психологічні страждання.

Продовжуючи свої умисні злочинні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 19.12.2022 року приблизно о 20.30 год. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурною лайкою, через що ОСОБА_4 зазнала психологічні страждання.

За вищевказаними фактами, які були об`єднані постановою Сокирянського районного суду від 31.01.2023 року у справі №3/722/118/23 ОСОБА_5 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Крім цього, ОСОБА_5 систематично по декілька разів на місяць в період з січня 2023 року по жовтень 2023 року, перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, вчиняв відносно своєї матері ОСОБА_4 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурною лайкою, приниженні, погрозах через що ОСОБА_4 зазнала психологічні страждання.

Востаннє, 13.10.2023 року приблизно о 23.00 год. ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинив відносно своєї матері ОСОБА_4 дії психологічного насильства, які проявилися у словесних образах нецензурною лайкою, через що ОСОБА_4 зазнала психологічні страждання.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи встановлено, що у ОСОБА_4 наявні ознаки психічного розладу у формі розладу адаптації, тобто, ознаки психічних порушень невротичного рівня, як психогенної реакції особистості, що виникли внаслідок наявної психотравмуючої ситуації. Наявний у потерпілої ОСОБА_4 психічний розлад у формі розладу адаптації, виник внаслідок систематичного вчинення її сином ОСОБА_5 домашнього насильства у вигляді систематичних сварок, погроз застосування насильства та психологічного насильства. Тобто, психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_4 завдано шкоду.

Отже, починаючи з грудня 2022 року по жовтень 2023 року ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , умисно неодноразово вчиняв психологічне насильство, щодо своєї матері ОСОБА_4 з якою спільно проживає, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості її життя у формі розладу адаптації. З огляду на кількість вчинених правопорушень впродовж визначеного періоду часу, вказані дії є систематичним домашнім насильством.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у систематичному вчиненні домашнього насильства щодо своєї матері ОСОБА_4 визнав в повному об`ємі, однак, скориставшись своїм правом, передбаченим ст.63 Конституції України та ст.42 КПК України, відмовився від надання суду показань.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї винуватості у вчиненні домашнього насильства, його вина у вчиненні злочину в повному об`ємі доведена показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка в судовому засіданні підтвердила викладені в обвинувальному акті обставини щодо дати, часу, місця та способу вчинення щодо неї її сином ОСОБА_5 домашнього насильства, чим було завдано шкоди її психічному здоров`ю.

Крім цього, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена дослідженими судом письмовими доказами, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 14.10.2023 року, згідно якого ОСОБА_4 повідомила, що її син ОСОБА_5 систематично вчиняє по відношенню до неї домашнє насильство психологічного характеру;

- постановою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 31 січня 2023 року, згідно якої ОСОБА_5 притягувався до адміністративної відповідальності за ст.173-2 КУпАП за вчинення домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_4 ;

- висновком судово-психіатричного експерта №1010 від 20.10.2023 року, згідно якого при судово-психіатричній експертизі у ОСОБА_4 , виявлені ознаки психічного розладу у формі розладу адаптації, який виник внаслідок наявної психотравмуючої ситуації, а саме пов`язаною з поведінкою сина (знущання, ображання, погрози).

На підставі ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

При цьому, судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину в ході судового розгляду кримінального провадження доведена в повному об`ємі.

Суд вважає, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ст.126-1 КК України є вірною, оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що він вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань.

Згідно ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (ч.2 ст.65 КК України).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого ним діяння, наслідки його вчинення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 виду та міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 зокрема те, що він в силу ст.89 КК України не судимий, однак раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, свою винуватість у вчиненні злочину визнав в повному об`ємі, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, має постійне зареєстроване місце проживання, за яким характеризується негативно, не працевлаштований, на «Д» обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

Обставини щодо визнання винуватості, щирого каяття та активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення у відповідності до ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 .

Обставиною, яка згідно ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Суд враховує також висновки досудової доповіді, складеної органом пробації щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно якої як ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, так і ризик небезпеки для суспільства (у тому числі для окремих осіб) оцінені як високі.

Крім цього, як вбачається із висновків, викладених у досудовій доповіді, орган пробації, враховуючи інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк є можливим.

Враховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість злочину, наслідки його вчинення, зокрема ступінь тяжкості психологічних страждань потерпілої, та особу винного, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, враховуючи висновки досудової доповіді, суд вважає, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , йому слід призначити за вчинення даного злочину покарання у виді 200 годин громадських робіт.

Суд вважає, що саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст.373, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України, і за його вчинення призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

До набрання даним вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_5 залишити обраний особисте зобов`язання.

На вирок може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд Чернівецької області.

Суддя ОСОБА_1