Справа №592/2305/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1024/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/2305/23 за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.03.2023 про застосування покарання за наявності кількох вироків, зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання,

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_7 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами ч. 5 ст. 72 КК в ред. ЗУ № 838-VІІІ від 26.11.2015 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 23.12.2017 до 16.02.2018, 13.12.2018 до 08.03.2020 та з 16.05.2020 до 06.09.2021.

22.02.2023 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_6 про застосування покарання за наявності кількох вироків Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.06.2019 та від 23.02.2021, зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно ЗУ №838-VІІІ від 26.11.2015.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.03.2023 вказане клопотання засудженого задоволено частково і на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.02.2021 та попереднім вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.06.2019 призначене ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців. В строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.12.2017 до 16.02.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно ч. 5 ст. 72 КК в ред. ЗУ № 838-VІІІ від 26.11.2015, з 13.12.2018 до 08.03.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі та з 16.05.2020 до 11.10.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Будучи належним чином повідомленим про час і місце апеляційного розгляду, засуджений ОСОБА_6 з клопотанням про розгляд апеляційної скарги за його участю до апеляційного суду не звертався, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності ОСОБА_6 , що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_7 , який частково підтримав апеляційну скаргу засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). При цьому законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права; застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено; зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 1, 4, 6 ст. 3 КК).

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч. 1 ст. 7 КПК, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, такій засаді судочинства як законність (п. 2 ч. 1 ст. 7 і ст. 9 КПК), згідно якої під час кримінального провадження суддя/суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати КПК; при здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить КПК.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 пп. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Високий Суд вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 пп. 5.4 п. 5).

У справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom) від 23.09.1998, п. 54) ЄСПЛ наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія; вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зокрема, ОСОБА_6 засуджений вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.06.2019 за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.12.2017 до 16.02.2018 в строк покарання з розрахунку, що відповідно ч. 5 ст. 72 КК одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 06.09.2021 вказаний вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.06.2019 залишено без змін, внаслідок чого зазначене судове рішення набрало законної сили 06.09.2021 і звернуте до виконання.

Вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.02.2021 ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК до покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. Строк відбуття покарання ухвалено рахувати з 13.12.2018 до 08.03.2020 з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 11.10.2021 вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.02.2021 залишено без змін, у зв`язку з чим зазначене судове рішення набрало законної сили 11.10.2021 та звернуте до виконання.

Компетентним органом ОСОБА_6 визначено відбувати призначене покарання у ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)». Тимчасово перебуваючи в Сумському СІЗО 22.02.2023 ОСОБА_6 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із клопотанням про застосування покарання за наявності кількох вироків, зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Розглянувши кримінальне провадження, суд першої інстанції частково задовольнив клопотання засудженого і на підставі ч. 4 ст. 70 КК, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначених за вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23.02.2021 та попереднім вироком Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.06.2019 призначив ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців. В строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 23.12.2017 до 16.02.2018 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 5 ст. 72 КК в ред. ЗУ № 838-VІІІ від 26.11.2015, з 13.12.2018 до 08.03.2020 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі та з 16.05.2020 до 11.10.2021 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Проте, такий висновок суду не в повній мірі відповідає вимогам кримінального процесуального закону з таких підстав.

Відповідно п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про застосування покарання за наявності кількох вироків, а згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (зокрема і вирішення клопотання про застосування положень ч. 5 ст. 72 КК), а згідно ст. 539 КПК у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема п. 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу, клопотання може бути подане:

1) або до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання (п. 1 ч. 2);

2) або до суду, який ухвалив вирок (п. 4 ч. 2).

Зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були дотримані судом першої інстанції, що перешкодило йому ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення, внаслідок чого оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог КПК, а апеляційна скарга засудженого частковому задоволенню.

Зокрема, згідно ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а на підставі ч. 2 цієї статті судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо: 6) порушено правила підсудності.

Таким чином, судом першої інстанції було зроблено помилковий висновок, що засуджений ОСОБА_6 звернувся з відповідним клопотанням до уповноваженого суду з дотриманням правил підсудності, оскільки з клопотанням передбаченого, зокрема п. 11 ч. 1 ст. 537 КПК - про застосування покарання за наявності кількох вироків засуджений не позбавлений можливості звернутися до відповідного місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого перебуває ДУ «Темнівська виправна колонія (№ 100)», а клопотання про застосування положень ч. 5 ст. 72 КК (в ред. ЗУ № 838-VIII від 26.11.2015) має розглядатись за місцем відбування засудженим покарання, або судом, який ухвалив вирок.

Іншого порядку вирішення цих питань кримінальним процесуальним законом не передбачено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання засудженого, задовольнивши таким чином частково його апеляційну скаргу.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України, -

постановила:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.03.2023 скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та постановити нову ухвалу.

Відмовити засудженому ОСОБА_6 в задоволенні його клопотання про застосування покарання за наявності кількох вироків та зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4