Справа № 559/3466/23
Провадження № 1-кс/559/780/2023
УХВАЛА

"06" жовтня 2023 р. м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області у складі слідчої судді ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000047 від 01.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

клопотання прокурор обґрунтовує тим, що земельна ділянка площею 15,8546 га належить Тараканівській сільській громаді і відноситься до земель запасу. Згідно інформації органу місцевого самоврядування виявлено посіви сої на ділянці орієнтованою площею 10 га. Тому вбачаються ознаки самовільного зайняття частини земельної ділянки, тобто кримінального правопорушення за ч.1 ст. 197-1 КК України і було внесено відповідні відомості в ЄРДР 01.09.2023. Посилається, що дізнавач 08.09.2023 оглянув місце події і зафіксував, що на всій площі земельної ділянки міститься посів с/г культури «соя». Постановою дізнавача від 08.09.2023 і земельна ділянка, і посів сої визнані речовими доказами. Вказує, що згідно ст. 179, ч.1 ст. 181, ст. 189 ЦК України земля відноситься до нерухомих речей і продукція, плоди, доходи належать власнику, якщо інше не встановлене договором або законом, а тому власником незаконного посіву та врожаю є Тараканівська сільська рада. Разом з тим особа, яка може бути причетна до вчинення кримінального правопорушення, отримавши інформацію про проведення досудового розслідування за вказаним фактом може звернутись до Тараканівської сільської ради та з метою надання своїм діям вигляду законних отримати земельну ділянку у власність шляхом викупу або користування. З посиланням на ч.1,2 ст. 98, ч.1-3 ст. 170 КПК України просить накласти арешт на майно, а саме: 1) - земельну ділянку з кадастровим номером :10:001:0286 площею 15,8546 га, яка відноситься до земель запасу та належить Тараканівській територіальній громаді в особі Тараканівської сільської ради, встановивши заборону власнику передавати вказану земельну ділянку у власність та користування третім особам; 2) - на посів сільськогосподарської культури «соя», що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :10:001:0286 площею 15,8546 га, заборонивши третім особам користуватися та розпоряджатися вказаним майном, з можливістю збору врожаю та його зберігання. Підставою накладення арешту на майно вказує для збереження речових доказів і що незастосування арешту на вилучене майно може призвести до його збору та продажу (посів), а також до його поділу, передачу у власність чи користування, що може перешкодити кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор підтримала власне клопотання. Просить накласти арешт для збереження речових доказів, бо згідно ЦК України посів є власністю сільської ради й те, що дали дозвіл на розробку документації, не має значення і не дає можливість сіяти, бо сільська рада може видавати кілька дозвіл на одну ділянку і хто перший встигне оформити. Просить накласти арешт саме зараз, бо період збору врожаю сої і врожай треба зберегти, дільничний офіцер і дізнавач перевіряли посів ще на місці. Яка шкода завдана сказати не може дізнавач на словах пояснив, що дав запит на попередню оцінку, коли це було зроблено пояснити не може. Якщо розмір шкоди буде недостатнім, то оформлять матеріал про адміністративне правопорушення і при потребі звернуться з цивільним позовом. Арешт просить накласти саме для збереження речових доказів.

Тараканівська сільська рада Дубенського району Рівненської області належно повідомлена про розгляд клопотання, але представник від неї не з`явився в судове засідання, що не перешкоджає вирішенню клопотання.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження №0000047 від 01.09.2023, зроблено висновок, що підстав для задоволення клопотання прокурора немає.

Встановлено, що:

- 31.08.2023 Тараканівська сільська рада Дубенського району Рівненської області (далі сільська рада) повідомила прокуратуру про виявлення факту незаконного посіву сої орієнтовною площею 10 га на земельній ділянці з кадастровим номером :10:001:0286 і додала викопіювання;

- відомості про кримінальне правопорушення внесенні до ЄРДР №0000047 від 01.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, й одразу 01.09.2023 прокурор дала вказівки, в тому числі визначити розмір збитків;

- згідно інформації з Державних реєстрів щодо нерухомого майна №345004658 від 01.09.2023 власником земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0286 площею 15,8546 га є сільська рада:

- 08.09.2023 дізнавачем з участю землевпорядника оглянуто місце події і з`ясовано, що на даній земельній ділянці наявний посів сільськогосподарської культури «соя», при цьому орієнтовна площа самовільно захопленої частини цієї земельної ділянки 9 га.;

- в цей же день 08.09.2023 всю земельну ділянку та увесь посів на ній визнано речовими доказами постановою дізнавача;

- також 08.09.2023 допитано свідка-спеціаліста сільської ради в сфері земельних відносин. Свідок вказано, що у власності сільської ради є земельна ділянка з кадастровим номером :10:001:0286 площею 15,8546 га і що сім`ї ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки у власність орієнтовною площею 6 га і що на цій площі гр.Ф здійснив посів сої. А іншу частину в 9 га земельної ділянки сільської ради самовільно захопив житель м.Дубно гр. ОСОБА_5 і він сільську раду про намір обробляти землю не повідомляв, договорів не заключав;

- згідно відомостей Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.10.2023 вартість земельної ділянки з кадастровим номером :10:001:0286 площею 15,8546 га станом на 18.09.2023 становить 87544,36 грн.;

- згідно рапортів дільничного офіцера поліції від 02.10.2023 та дізнавача від 05.10.2023 на земельні ділянці станом на 05.10.2023 наявний посів с/г культури сої.;

- в матеріалах кримінального провадження, повністю дослідженого слідчим суддею в оригіналі, відсутні будь-які відомості про розмір завданої шкоди, немає ні запитів, не призначена і судова експертиза, фактично, після 08.09.2023 дані про проведені слідчі дії відсутні.

Тож, органом досудового розслідування вже 35 днів перевіряється версія за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 197-1 КК України і розмір завданих збитків не з`ясовано.

Одночасно кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 197-1 КК України це кримінальний проступок з матеріальним складом, оскільки кримінальна відповідальність наступає якщо самовільним зайняттям земельної ділянки завдано значної шкоди законному володільцю або власнику. Згідно примітки до цієї статті шкода визнається значною, якщо вона в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум громадян.

Окрім того, що в цій справі не з`ясовані збитки, то й власник вказує на самовільне зайняття лише частини земельної ділянки 10 га, про які йдеться, й в зверненні до прокуратури від сільської ради, і 9 га в показаннях спеціаліста сільської ради та за протоколом огляду місця події. Але вся земельна ділянка займає значно більшу площу 15,8546 га і власник землі посів на інших 6 га не вважає самовільним, обізнаний хто там посіяв і дав дозвіл на розробку документації. Проте прокурор просить накласти арешт на усю земельну ділянку і на увесь посів сої.

Слідчий суддя нагадує, що завданням кримінального провадження згідно ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і за ч.1 ст. 131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Слідчому судді не доведено, що арешт земельної ділянки і всього посіву для збереження речових доказів з метою притягнення до кримінальної відповідальності особи за ймовірне самовільне захоплення частини в 9 га чи 10 га (точні дані не з`ясовано в кримінальному провадженні) може виправдати втручання в права власника землі 15,8546 га чи того, хто має легітимні очікування щодо частини ділянки в 6 га, бо надано дозвіл на оформлення документів і з відома сільської ради посіяно там сою, тобто користується. Арешт майна за таких умов є непропорційним втручанням і в право, гарантоване ст.8 ЄКПЛ, і за ст.1 протоколу Першого ЄКПЛ, адже держава має обов`язки не втручатись в приватне життя, в право власності, що тлумачиться автономно і в сферу дії якого підпадає ця ситуація, а якщо держава втручається, то лише на підставі закону, згідно легітимної мети і щоб захід був необхідним та достатнім в демократичному суспільстві, тобто пропорційним.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів згідно п.1 ч.2 ст. 170 КПК України. При цьому, для збереження речового доказу арешт накладається на майно будь-якої особи, якщо воно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Згідно ч.3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За пунктом першим - розмір шкоди не з`ясовано, за 35 днів експертиза не призначена, хоча необхідна наявність значних збитків, на даному етапі неможливо розрізнити - подія має ознаки кримінального чи адміністративного правопорушення.

За другим пунктом - питання плодів і доходів, а також яким чином власнику розпоряджатись майном і кому дозволяти ним користуватись - взагалі відноситься до сфери цивільних правовідносин, право власності гарантується згідно ст. 41 Конституції України. Накладення арешту на всю земельну ділянку і весь посів, з якого лише близько 60% має ознаки самовільного, й не визначено де конкретно на ділянці розміщена ця частина - є очевидно непропорційним втручанням в права власника.

За третім пунктом арештом майна не може бути виконане завдання за ст. 2 КПК України. Подія кримінального правопорушення існувала станом на 01.09.2023, будь-яке подальше звернення особи до власника землі "з метою надання своїм діям вигляду законних отримати земельну ділянку у власність шляхом викупу або користування" чи оформлення земельної ділянки з дозволу власника не змінить ту ситуацію, що на використання частини ділянки сільською радою дозволу не надавалось на момент виявлення посіву і внесення відомостей в ЄРДР. Земельна ділянка об`єкт нерухомий, ризиків за ст. 170 КПК України, що би вплинули на хід кримінального провадження і виправдали обмеження прав власника розпоряджатись долею свого майна або доходами, плодами від нього, немає. Будь-які спори щодо врожаю не можуть вирішуватись в межах кримінального провадження, в якому відсутній цивільний позов від власника і стаття не передабчає спеціальної конфіскації. Наявність чи відсутність речових доказів в виді сої на земельній ділянці чи в амбарі станом на початок жовтня 2023 року не впливає на факт зайняття земельної ділянки станом на 31.08-01.09.2023, який вже зафіксовано протоколом огляду від 08.09.2023.

Всі три вищезазначені пункти ч.3 ст. 132 КПК України слідчому судді не доведено, хоча згідно ч.6 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

В підсумку, дотримуючись порядку вирішення питань, що стосуються запобіжних заходів загалом і арешту зокрема, оцінивши потреби досудового розслідування і співмірність обмеження прав власника, необхідність накладення арешту на земельну ділянку і посів сої в кримінальному провадженні за ознаками кримінального проступку, слідчому судді прокурором не обґрунтовано і не доведено, що може бути виконане завдання, для виконання якого звертається із клопотанням прокурор, арешт є непропорційним заходом.

Керуючись ст.98, 131-132, 170-173, 309 КПК України,-

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання прокурора Дубенської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0000047 від 01.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідча суддя ОСОБА_1