печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

12.06.2023 засобами поштового зв`язку Заступник начальника другого відділу процесуального керівництва Департаменту організації, процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, вчинені у зв`язку із масовими протестами у 2013 2014 роках, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

У судове засідання прокурор подав заяву в якій просив задовольнити клопотання та розглядати за його відсутності. Також, долучив копію постанови про призначення судово-трасологічної експертизи від 12.06.2023,постанову про призначення комплексної судової експертизи матеріалів, речовин та виробів та пожежно-технічної експертизи від 12.06.2023, постанову про призначення технічної експертизи документів від 26.06.2023 та постанову про призначення судової експертизи зброї та слідів і обставин її використання від 12.06.2023.

Представник особи, майно в якої було вилучене, в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлявся належним чином, шляхом направлення судових повісток та розміщенням інформації на сайті Печерського районного суду м. Києва.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено, що неприбуття сторін, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Слідчою групою Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань за процесуальним керівництвом прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001175 від 29.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 262, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням серед іншого встановлено, що у лютому 2014 року невстановлені працівники правоохоронних органів допустили перевищення влади та службових повноважень при організації викрадення та знищення службових транспортних засобів, спеціальних засобів, вогнепальної зброї та боєприпасів, які перебували в користуванні працівників БМОП «Беркут» ГУМВС України в Львівській області. Крім того, організували незаконне заволодіння службовими транспортними засобами, а саме двома автобусами марки «Богдан», які перебували в користуванні працівників БМОП «Беркут» ГУМВС України в Львівській області, та знищення автотранспорту, зброї, боєприпасів, іншого майна шляхом підпалу, які використовувались для вчинення злочинів стосовно учасників акцій протестів в центральній частині м. Києва.

Так, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлення способу, часу відкриття вказаних металевих шаф, наявність слідів зломів, причин виникнення пожежі тощо, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 06.06.2023 за №757/22869/23-к слідчим слідчої групи даного кримінального провадження ОСОБА_4 та прокурором групи прокурорів ОСОБА_5 проведено огляд нежитлового приміщення - у кімнаті зберігання зброї колишнього БМОП «Беркут» ГУМВС України в Львівській області за адресою: м. Львів, вул. Тролейбусна, 16.

За результатами огляду виявлено ряд речей та документів, які не входять до переліку, щодо якого прямо наданий дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення огляду та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, але котрі містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, а саме:

1. Металеві предмети схожі на елементи боєприпасів (гільзи, пулі) в кількості 52 штуки;

2. Металеві навісні замки без ключів в кількості 6 штук;

3. Документи: «Відомості», «Описи шаф», «Табель виходу на службу», запаковані в один конверт опечатаний біркою №5;

4. Документи: «Службові карти», «Відомості по шафі №9», запаковані в 1 пакет з біркою №6;

5. Документи: «Книга учета и закрепления вооружения», запаковна в конверт та опечатана біркою №7.

Крім того, проведеним оглядом вищевказаного приміщення - у кімнаті зберігання зброї колишнього БМОП «Беркут» ГУМВС України в Львівській області за адресою: м. Львів, вул. Тролейбусна, 16, встановлено, що усі стіни, стеля, підлога та предмети у ній мають на собі сліди сліди горіння. З метою подальшого встановлення причин виникнення пожежі в даній кімнаті та подальшого призначення експертиз зроблено змиви на зовнішніх та внутрішніх поверхнях металевих шаф (сейфів) за допомогою марлевих відрізів просочених хімічним реактивом «Гексан», кожен змив містить свій порядковий номер від 1 до 10. Вказані змиви упаковані в поліетиленовий герметичний пакет та конверт, який опечатано бірками з підписами учасників слідчої дії та печаткою. Також, чистий марлевий відрізок просочений хімічним реактивом-«Гексан» поміщено в поліетиленовий герметичний пакет, як контрольний під порядковим номером 11, який опечатано бірками з підписами учасників слідчої дії та печаткою.

Таким чином, перераховані речі мають значення для встановлення об`єктивної істини у справі, оскільки зберегли на собі сліди злочину, містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На даний час, у органу досудового розслідування є достатньо підстав вважати, що перелічене вище тимчасово вилучене в ході огляду майно зберегло на собі сліди вчиненого злочину, а також містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тобто зазначене тимчасово вилучене майно містить критерії речових доказів, передбачені ст. 98 КПК України.

З урахуванням викладеного, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою збереження речових доказів наразі виникла необхідність в накладенні арешту на тимчасово вилучене майно, перелік якого зазначений вище.

Таким чином, метою арешту вказаного майна є забезпечення збереження речових доказів, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Окрім цього, прокурор вказує, що враховуючи те, що огляд, в ході якого вилучене майно, проводився на іншій, територіально віддаленій від місця здійснення досудового розслідування території, прокурор об`єктивно був позбавлений можливості звернутися до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у строки, передбачені абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням викладеного, з огляду на пропущення прокурором строку на звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна із поважних причин, прокурор просить суд поновити пропущений строк.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону слідчий суддя приходить до висновку про те, що вилучене майно, відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження, і, таким чином може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Окрім цього, слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення не пропустила строк звернення до слідчого судді, оскільки направила клопотання одразу у перший робочий день робочий день, а саме: 12.06.2023 (понеділок), після проведення огляду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 100, 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт, на тимчасово вилучене в ході проведення огляду 09.06.2023 майно, а саме:

- Металеві предмети схожі на елементи боєприпасів (гільзи, пулі) в кількості 52 штуки;

- Металеві навісні замки без ключів в кількості 6 штук;

-Документи: «Відомості», «Описи шаф», «Табель виходу на службу», запаковані в один конверт опечатаний біркою №5;

-Документи: «Службові карти», «Відомості по шафі №9», запаковані в 1 пакет з біркою №6;

-Документи: «Книга учета и закрепления вооружения», запаковна в конверт та опечатана біркою №7;

- Змиви зі слідами горіння з внутрішніх та зовнішніх поверхонь металевих шаф (сейфів) у кількості 10 штук, кожен з яких запаковані та опечатані в окремі конверти під порядковими номерами від 1 до 10, та 1 контрольний змив просочений хімічним реактивом-«Гексан» поміщено в поліетиленовий герметичний пакет, як контрольний під порядковим номером 11.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1