Справа № 472/1121/23
Провадження № 1-кс/472/38/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року смт. Веселинове

Слідчий суддя Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , особи в якої виявлено майно ОСОБА_4 , вивчивши матеріали винесеного в кримінальному провадженні № 0001183 клопотання прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До Веселинівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна.

В клопотанні прокурор Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , зазначив, що 01.11.2023 р. до чергової частини СПД № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшов рапорт о/у СКП Вознесенського РУП про те, що ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно зберігає наркотичний засіб марихуану, у великих розмірах.

20.11.2023 року було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку було вилучено предмет зовні схожий на пістолет з написом «STALKER М 906», 40 предметів циліндричної форми, зовні схожі на патрони та предмет зовні схожий на стріляну гільзу.

Відомості за даним фактом було внесено до ЄРДР № 0001253 від 20.11.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

21.11.2023 року кримінальні провадження було об`єднано та присвоєно єдиний номер кримінального провадження № 0001183.

Постановою про визнання та прилучення до справи речових доказів від 21 листопада 2023 р. визнано як речові докази: речовину рослинного походження у висушеному стані; саморобний пристрій для куріння з нашаруванням темного кольору; предмет зовні схожий на пістолет з надписом «STALKER-M 906»; 40 предметів циліндричної форми, зовні схожі на патрони; предмет зовні схожий на стріляну гільзу та здано до кімнати зберігання речових доказів СПД №1 Вознесенського РУП для зберігання до вирішення питання по суті.

Тому у слідства є всі підстави вважати, що вищевказане майно є доказом кримінального правопорушення, у разі незастосування заборони використання даного майна, а також заборони розпоряджатися таким майном, це може призвести до зникнення або втрати даного майна, тому це може перешкодити кримінальному провадженню. Крім того, повернення вказаного майна власнику може призвести до настання негативних наслідків, оскільки він може їх знищити.

Прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити та накласти арешт на вилучене майно.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання, суду пояснила, що даний пістолет вони купила у 2002 році вільно в магазині без будь-яких дозволів в м. Миколаєві. Зазначає, що на даний пістолет не потрібно дозволу на зберігання та носіння. Щодо патронів, вказує, що патрони купувала в м. Вознесенську в магазині, також на вказані патроне не потрібно будь-якого дозволу. Просить повернути їй вилучене майно.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що воно підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони зокрема є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчим суддею встановлено, що майно, яке було вилучене у ОСОБА_4 може бути доказом у кримінальному провадженні, за фактом вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

16.11.2023 року слідчим суддею постановлено ухвалу про дозвіл на проведення обшуку в житлі та інших будівлях і приміщеннях будь якого призначення, в тому числі в гаражі і земельній ділянці, відведеній для обслуговування зазначених споруд і будівель за адресою: АДРЕСА_1 , якими користується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання і вилучення предмету кримінального правопорушення: наркотичного засобу марихуани (канабісу).

При обшуку домоволодіння ОСОБА_4 були вилучені: рослину речовину схожу на марихуану (канабіс); металевий пристрій ззовні схожий на пістолет; 40 металевих предметів ззовні схожі на набої; один металевий предмет ззовні схожий на гільзу; фрагменти пластикової пляшки з нашаруванням темного кольору.

Згідно письмових пояснень гр. ОСОБА_4 від 20.11.2023р. вилучене майно під час обшуку за адресою: АДРЕСА_1 (власником яко є ОСОБА_6 ) належить їй.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання та долучених до нього матеріалів кримінального провадження встановлено, що вказане майно могло зберегти на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вказане майно може бути відчужене, приховане, пошкоджене, зіпсоване або знищене, а тому з метою запобігання цього, виникає необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Враховуючи вищевикладене, з метою збереження речових доказів, з метою запобігання можливості відчуження, приховування, пошкодження, псування або знищення вищевказаного майна, яке є доказом кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що найменш обтяжливим способом арешту вищезазначеного майна буде арешт із забороною користуватися та розпоряджатися ним, тому клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Веселинівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на предмет зовні схожий на пістолет з написом «STALKER М 906», 40 (сорок) предметів циліндричної форми, зовні схожі на патрони та предмет зовні схожий на стріляну гільзу, які було вилучено під час обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 та вилучено до СПД № 1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: Миколаївська область, смт. Веселинове, вул. Свободи 3.

Майно, на яке накладено арешт, передати на відповідальне зберігання Вознесенському районному управлінню поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, для здійснення його зберігання за кримінальним провадженням.

Копію ухвали надіслати до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, для виконання, а також прокурору та ОСОБА_4 не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що відповідно до вимог абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду учасниками процесу, а підозрюваним та третіми особами протягом цього ж строку з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1