Справа № 697/2613/23
Провадження № 1-кс/697/480/2023
У Х В А Л А

Іменем України

01 грудня 2023 року м. Канів

Слідчий суддя Канівського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене з начальником Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гладківщина Золотоніського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого 01.08.2007 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 19.06.2009 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 16.12.2014 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 307 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, у відповідності до ст. 89 КК України не маючого судимості,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 звернулася до суду з погодженим начальником Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано наступним.

24.11.2023 до чергової частини відділу поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшов рапорт старшого оперуповноваженого СКП відділу поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів в межах оперативно-розшукової справи було отримано інформацію про те, що гр. ОСОБА_7 планує незаконно збути гранату Ф-1.

За даним фактом слідчим відділенням відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області 24.11.2022 внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000444 від 24.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У ході проведення досудового розслідування, оперативно-розшукових заходів, слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих розшукових дій та інших заходів спрямованих на встановлення особи причетної до вчинення даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, було встановлено, що до вчинення даного злочину причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Гладківщина Золотоніського району Черкаської області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 .

Так, 30.11.2023 в рамках даного кримінального провадження було здійснено контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, після чого ОСОБА_8 , якому було доручено проведення оперативної закупівлі, добровільно видав працівникам поліції один корпус гранати Ф-1 з одним запалом УЗРГМ.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано 30.11.2023 о 18 годині 29 хвилин в порядку ст. 208 КПК України.

В ході проведення особистого обшуку затриманого в порядку ст. 208 КПК України у ОСОБА_5 було вилучено грошові кошти в сумі 1000 грн, купюрами в кількості 2 шт. номіналом по 500 (п`ятсот) грн. кожна (БР2894631, ВИ4737851).

Так, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим слідством час, на зупинці громадського транспорту в с. Озерище, шляхом знахідки незаконно придбав один корпус бойової осколкової ручної гранати Ф-1 та бойовий уніфікований підривник дистанційної дії до ручних гранат модернізованих УЗРГМ, який згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-23/14047-ВТХ від 01.12.2023 відноситься до категорії вибухових пристроїв, та в подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу переніс придбані ним боєприпаси до місця свого проживання по АДРЕСА_1 , де залишив і таким чином без передбаченого законом дозволу зберігав до 30.11.2023, коли близько 18 год. 00. хв., забравши вказані предмети з будинку, незаконно переніс в АДРЕСА_1 , де діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, без передбаченого законом дозволу збув вказані бойові припаси, шляхом продажу за грошові кошти в сумі 1000 грн особі, якій доручено проведення оперативної закупівлі ОСОБА_8 .

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - незаконне придбання, носіння, зберігання, та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

01.12.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Будучи допитаним в якості підозрюваного ОСОБА_5 пояснив, що в кінці липня 2023 року, перебуваючи на зупинці в с. Озерище Черкаської області, побачив під лавочкою поліетиленовий пакет, накритий ганчіркою. Подумав, що можливо хтось забув даний згорток. Розгорнув його, та побачив у ньому гранату Ф-1 та запал. Вирішив забрати свою знахідку та при нагоді комусь продати. Переніс гранату та запал до свого будинку в с. Озерище, в якому зареєстрований та проживає, де і зберігав у шафі між одягом. В кінці жовтня 2023 року, перебуваючи на центральному ринку в м. Каневі Черкаської області, зустрів молодого хлопця на ім`я ОСОБА_9 , в ході розмови з яким повідомив про те, що має гранату Ф.1 та запал і не проти її продати хоча б за 1000 грн., оскільки дуже потрібні гроші. Домовились зустрітися 30.11.2023 в м. Каневі біля АЗС, що на «кільці» неподалік центрального ринку, близько 18:15 год. Під час зустрічі він передав ОСОБА_9 згорток з гранатою та запалом, а останній дав 1000 грн купюрами номіналом по 500 грн кожна, які поклав собі до нагрудної кишені куртки. Відразу після цього його було затримано працівниками поліції та вилучено при затриманні 1000 грн., які отримав від продажу гранати та запалу.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Гладківщина Золотоніського району Черкаської області, зареєстрований та проживаючий по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше судимий 01.08.2007 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік; 19.06.2009 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 16.12.2014 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 307 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, у відповідності до ст. 89 КК України не маючий судимості.

Вина ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: даними протоколу огляду покупця та вручення грошей від 30.11.2023, даними протоколу видачі предметів від 30.11.2023, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , даними протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.11.2023, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 30.11.2023, даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 30.11.2023, даними висновку експерта №СЕ-19/124-23/14047-ВТХ від 01.12.2023.

Обставинами, що в сукупності вказують на можливість і необхідність застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також є: 1) вік та задовільний стан здоров`я підозрюваного, відсутність постійного місця роботи, відсутність міцних соціальних зв`язків, а також законних джерел та засобів для існування; 2) тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, що згідно із ст. 12 КК України є тяжким умисним злочином, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, 3) репутація підозрюваного, а саме, те, що він вчинив злочин будучи неодноразово судимим, має круг спілкування з раніше судимими особами, та може негативно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню.

Вказані фактори дають змогу безперешкодно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вищевказане свідчить про можливість вчинити інші кримінальні правопорушення та фактично унеможливлює здійснення за підозрюваною контролю з боку слідчого, прокурора чи суду, який перебуваючи на свободі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на 60 діб.

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали дане клопотання з підстав заявлених у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання.

Підозрюваний пояснив, що має постійне місце проживання в с. Озерище Черкаського району, тому просив застосувати до нього домашній арешт, врахувати, що він працює за договором.

Захисник просив суд відмовити у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з необгрунтованістю клопотання. Захисник пояснив, що ОСОБА_5 не заперечує своєї причетності до вчинення кримінального правопорушення, сприяє розкриттю злочину, визнає вину, тому впливу на свідків бути не може, просив застосувати до підозрюваного домашній арешт у нічний час та надати змогу ОСОБА_5 заробляти собі на життя.

Заслухавши пояснення учасників, слідчий суддя на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов такого висновку.

Згідно зі змістом ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п.9 ч.2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Частиною 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 2 цієї статті Кодексу встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25 квітня 2003 року № 4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають з норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі.

У ст. 8 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на засадах верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику ЄСПЛ, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі задоволення клопотання про обрання або продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п.4 ст. 5 Конвенції (п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року).

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведено підстави для застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 .

Посилання сторони обвинувачення на ймовірність вчинення підозрюваним однієї із дій, які вказані у п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не підтверджені належними та допустимими доказами.

Із досліджених доказів, які містяться в матеріалах клопотання, встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря- нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Фактів, які б свідчили про ухилення підозрюваного від органів слідства чи суду в судовому засіданні не встановлено.

Разом з тим стороною обвинувачення не доведено, та в судовому засіданні не встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки; буде переховуватися від органів слідства чи суду, зокрема ухилятиметься від явки до слідчого чи суду; чинитиме тиск чи інший незаконний вплив на свідків; перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином або вчинить інше кримінальне правопорушення у випадку застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Оскільки органами досудового розслідування не доведено, що більш м`який запобіжний захід буде недоцільним для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та вважає за можливе застосувати більш м`який запобіжний захід.

З метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, слідчий суддя вважає за необхідне обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, строком на 60 днів.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя дійшов переконання, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в суді.

На підставі викладеного і керуючись ст. 131, 132, 176-178, 181, 183, 194, 196, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене з начальником Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.

Обрати стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на 60 днів за місцем його проживання та реєстрації, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Заборонити ОСОБА_5 у нічний час залишати помешкання за адресою: АДРЕСА_1 до 29.01.2024.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

2) не залишати місце постійного проживання в період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня - АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, або суду, щоденно;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, окрім як під час участі у слідчих діях.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід; працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали - 60 днів, тобто до 29.01.2024.

Виконання ухвали доручити відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 04 грудня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1