Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 758/11102/23

провадження № 51- 887ск24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000034,

встановив:

слідчий суддя Подільського районного суду міста Києва ухвалою від 04 жовтня 2023 року задовольнив клопотання представника власника майна

ТзОВ «Інновагро» - ОСОБА_4 , скасував арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000034.

Прокурор вищевказану ухвалу слідчого судді оскаржив в апеляційному порядку.

Суддя Київського апеляційного суду ухвалою від 30 жовтня 2023 року відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора на підставі ч. 4 ст. 399 КПК України.

За змістом касаційної скарги прокурор, не погоджуючись із постановленим судом апеляційної інстанції рішенням, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора слід відмовити з огляду на таке.

Положеннями ст. 174 КПК України визначено порядок розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Відповідно до вищезазначеної норми ухвала за наслідками розгляду клопотання про скасування арешту майна апеляційному оскарженню не підлягає.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та долученої до неї копії судового рішення, слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ухвалою від

04 жовтня 2023 року скасував арешт на майно, накладений ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2023 року. Зазначену ухвалу слідчий суддя постановив в межах своїх повноважень, визначених КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394цього Кодексу.

Положеннями ст. 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5--1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому;

11--1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 309 КПК України, з урахуванням рішення Конституційного Суду

№ 4-р(II)/2020 від 17.06.2020 року, визначено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді: за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення; про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу; про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру; повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження

по ній.

Положеннями цієї статті визначено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Оскаржувана прокурором ухвала слідчого судді про скасування арешту на майно до такого переліку не відноситься.

Суддя суду апеляційної інстанції, перевіряючи апеляційну скаргу прокурора на відповідність вимогам ч. 4 ст. 399 КПК України, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухвала слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від

04 жовтня 2023 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку з чим постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з висновком, викладеним Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду Верховного Суду в ухвалі від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18 (провадження № 51-598 кмо 18), про те, що ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК України, не підлягає апеляційному оскарженню. Рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку оскарження ухвали слідчого судді - при вирішенні питання про призначення судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги на таке рішення.

Посилання прокурора на постанови Верховного Суду України від 12 жовтня

2017 року (справа № 757/49263/15-к), Великої Палати Верховного Суду у справах № 237/1459/17, 243/6674/17-к від 23 травня 2018 року як на підставу для апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, є безпідставним, оскільки висновки, викладені у зазначених постановах, стосуються оскарження ухвал слідчих суддів, повноваження постановляти які жодною нормою КПК України не передбачене, тоді як розгляд клопотання про скасування арешту майна у кримінальному провадженні врегулювано положеннями КПК України.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК Українисуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що обґрунтовані підстави для задоволення касаційної скарги прокурора відсутні, томуу відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

ухвалив:

відмовити прокурору у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу судді Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000034.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3