Справа № 303/6758/23
У Х В А Л А

02 жовтня 2023 року м. Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у кримінальному провадженні про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

До початку судового засідання прокурор подала суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 діб, яке просила задовольнити мотивуючи наступним.

ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, що підтверджено зібраними в ході досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом затримання ОСОБА_3 , протоколами допиту свідка ОСОБА_6 , висновками судових експертиз наркотичних засобів, протоколами про результати проведення НСРД та іншими доказами і матеріалами досудового розслідування. 20 липня 2023 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 скеровано до суду для розгляду його по суті та 09 серпня 2023 року ухвалою слідчого судді продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 до 07.10.2023 року. На даний час не втратили своєї актуальності ризики, передбачені ч. 1 статті 177 КПК України, які існували на момент обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема ОСОБА_3 може переховуватися від суду, з огляду на те, що злочини, які інкримінується останньому (ч. 1 та ч. 2 ст.307 КК України) є тяжкими і передбачають можливість призначення покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років, з конфіскацією майна, що саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від суду. Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, а саме з такими республіками, як Румунія, Угорщина, Словаччина та Польща, що дає підстави вважати, що ОСОБА_3 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину може переховуватись, оскільки має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України. Також ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, з урахуванням того, що судовий розгляд ще не розпочато, а свідків сторони обвинувачення ще не допитано, у зв`язку з чим ОСОБА_3 може незаконно впливати шляхом підкупу, погроз чи застосування

Ст. 2 із 4

насильства на свідків та їх родичів, з метою зміни ними показань на його користь, зокрема впливати на свідка ОСОБА_6 , чиї показання лягли в основу підозри обвинуваченого. Аналогічним чином ОСОБА_3 зможе впливати ще на експертів та спеціалістів, якщо у сторін виникне необхідність їх допиту в судовому засіданні. Крім того, ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом перешкоди явці свідків до суду для дачі показів чи не з`являтись самому затягуючи судовий розгляд, або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, оскільки ОСОБА_3 офіційно ніде не працює, не має постійно джерела прибутку, тому перебуваючи на волі, може й надалі здійснювати збут психотропних речовин, наркотичних засобів з метою отримання прибутку. Враховуючи вище встановлені обставини та особу обвинуваченого, який є працездатним, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не страждає, тому з урахуванням відсутності даних, які б вказували на неможливість тримання ОСОБА_3 під вартою, є необхідним у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він не має ні наміру, ні можливості якимось чином впливати на учасників кримінального провадження.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію свого підзахисного та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю, який буде рівносильним (альтернативним) запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки обвинувачений буде позбавлений можливості покидати цілодобово постійне зареєстроване місце свого проживання, де буде мати змогу допомагати дружині утримувати та виховувати їх спільних дітей. Також такий запобіжний захід зможе повністю запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Заслухавши клопотання прокурора, заперечення учасників судового провадження з приводу клопотання прокурора, суд прийшов до наступного.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів, у тому числі кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України, - тобто незаконне придбання з метою збуту, зберігання, перевезення та збут психотропної речовини, а також незаконне придбання з метою збуту, зберігання та збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинені повторно.

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 грн. строком до 07 жовтня 2023 року включно.

До вказаної дати суд не має можливості закінчити розгляд вказаного кримінального провадження.

У відповідності до вимог частини 3 статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує положення статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять

Ст. 3 із 4

виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу (пункти 35, 51 рішення ЄСПЛ №12369/86 від 26.06.1991 року «Летельє проти Франції»).

Також суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, зокрема за ч. 1 та ч. 2 ст. 307 КК України відповідальність за вчинення яких передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років (ч. 1 ст. 307 КК України) та від шести до десяти років з конфіскацією майна (ч. 2 ст. 307 КК України) та існують ризики передбачені пунктами 1, 2, 3 та 4 ч.1 статті 177 КПК України, а саме ОСОБА_3 може: переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що йому загрожує у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, чим самим ухилятися від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та може незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема, може перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню судового розгляду, вчиняти погрози, умовляння до свідків, які ще на даний час не допитані в судовому засіданні, з метою уникнення покарання, тому може відшукати свідків, зокрема свідка ОСОБА_6 , чиї показання лягли в основу підозри ОСОБА_3 , чинити на них психологічний або фізичний вплив з метою примусити їх до зміни або відмови від своїх показань, а також схиляти їх до дачі неправдивих показань про вчинення останнім кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема знаходячись на волі, може перешкоджати явці свідків в суд для дачі показань чи не з`являтися самому, затягуючи судовий розгляд, а також вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрювається, оскільки ОСОБА_3 вже раніше був засудженим до покарання у виді позбавлення волі із випробуванням, іспитовий строк якого на даний час не закінчився.

При вирішенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу, крім наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3 та 4 частини 1 статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінив в сукупності всі обставини, у тому числі обставини, зазначені в ст.178 КПК України, а саме: ОСОБА_3 офіційно не працює, у нього відсутні постійна робота і джерело доходів, у нього є відсутніми міцні соціальні зв`язки за місцем проживання.

З урахуванням вищенаведених обставин, суд прийшов до висновку, що на даний час ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3 та 4 частини 1 статті 177 КПК України, не зменшилися, а продовжують існувати, тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним під час розгляду вказаного клопотання ризикам, наявність яких була встановлена судом при обранні та продовженні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу.

Тому необхідно продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 на шістдесят днів.

Доводи сторони захисту про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням елетронного засобу контролю, суд вважає недостатньо переконливими з огляду на тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, відсутність пом`якшуючих покарання обставин, а також відомостей характеризуючих особу обвинуваченого, який ніде не працює, не має постійного джерела доходу, обвинувачується у вчиненні злочинів під час іспитового строку, тому застосування судом пропонованого захисником запобіжного заходу не буде забезпечувати його дієвість у даному кримінальному провадженні.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

З урахуванням вищезазначеного, для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, за відсутності доказів щодо неможливості тримання обвинуваченого під вартою, в тому числі за станом здоров`я, суд прийшов до висновку про необхідність продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та з урахуванням майнового стану обвинуваченого, визначити заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який зможе повністю забезпечити встановлені ризики та достатньою мірою буде стримуючим фактором від порушення обвинуваченим своїх обов`язків.

Ст. 4 із 4

Таким чином, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає до задоволення.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 певні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, у випадку внесення ним застави.

Керуючись ст.ст.177, 182, 183, 331, 372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 до 30 листопада 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_3 заставу у розмірі 40 (сорок) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 в разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до Мукачівського міськрайонного суду;

- не відлучатися з місця проживання (м.Мукачево Закарпатської області) без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідного органу влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не спілкуватися із свідками у даному кримінальному провадженні.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1