Справа № 299/5299/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/412/23, за апеляційною скаргою прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.05.2023.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Велика Паладь Виноградівського району Закарпатської області, мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, із середньою освітою, неодружений, несудимий, визнаний невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та виправданий на підставі п. 1 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю того, що вчинено кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Документи, надані суду прокурором, ухвалено зберігати у матеріалах кримінального провадження.

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він в середині серпня 2022 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, рухаючись по вул. Миру в с. Велика Паладь Берегівського району Закарпатської області, придбав шляхом привласнення знайденого один поліетиленовий пакетик із сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору, який поклав до своєї кишені і переніс до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав для особистого вживання, без мети збуту, до 16 год 40 хв 29.08.2022.

В період часу з 16 год 40 хв до 17 год 20 хв 29.08.2022, працівниками ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області під час проведення огляду місця події - будинку АДРЕСА_1 , у кімнаті № 1, було виявлено та вилучено: один поліетиленовий пакетик із сухою подрібненою речовиною рослинного походження зеленого кольору - канабісом загальною масою 5,3267 г та два пристрої для викурювання речовин із залишками екстракту канабісу загальною масою 0,5371 г, які відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений.

Згідно висновку експерта від 08.09.2022 за № СЕ-19/107-22/7696-НЗПРАП, надана на експертизу подрібнена речовина рослинного походження зеленого кольору є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено, - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 5,3267 г.

-2-

Відповідно до висновку експерта від 09.09.2022 за № СЕ-19/107-22/7697-НЗПРАП на поверхнях одного кустарно виготовленого пристрою для куріння та однієї дерев`яної люльки, що в постанові про призначення експертизи поіменовані як: «…двох пристроях для викурювання речовин, виявлених та вилучених в ході огляду місця події - будинку АДРЕСА_1 …», виявлено особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становлять: 0,4456 г та 0,0915 г. Загальна маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,5371 г. Таким чином, загальна маса канабісу, виявленого та вилученого за місцем проживання ОСОБА_8 , в перерахунку на суху речовину становить 5,3267 г.

За наведених обставин ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту.

Виправдовуючи ОСОБА_8 за вказаним обвинуваченням, суд першої інстанції констатував, що подію кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, не доведено з таких мотивів. Ухвалами суду від 17.05.2023 визнано недопустимими ряд доказів, із врахуванням того, що протокол огляду місця події від 29.08.2022 визнано судом недопустимим доказом. Також судом констатовано, що відомості з приводу обставин кримінального правопорушення, викладених у обвинувальному акті, які містяться у витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань та в поясненнях обвинуваченого, не виступають достатніми доказами для встановлення відповідних обставин. Інші допустимі докази, які б підтверджували обставини пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, відсутні. У зв`язку з недоведеністю часу, місця та інших обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, які утворюють об`єктивну сторону кримінального правопорушення, судом констатовано про недоведеність і події вказаного кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду від 18.05.2023 щодо ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України й призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки з подальшим звільненням його від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 01 (один) рік. В обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає про незаконність, необґрунтованість та невмотивованість постановленого щодо ОСОБА_8 вироку, у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неповнотою судового розгляду та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Процесуальним прокурором 07.10.2022 затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, який в порядку ст. 302 КПК України скерований для розгляду до Виноградівського районного суду Закарпатської області у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні. Підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності. Натомість ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.10.2022, без виклику сторін провадження, призначено розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_8 у судовому засіданні. При цьому, суд не мотивував прийняте рішення посилаючись лише на ч. 3 ст. 382 КПК України про право суду призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та виклику для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне, однак на

-3-

підставі яких доводів суд прийняв таке рішення в ухвалі не зазначено. Поряд з тим, 17.05.2023 суд в порушення п. 2, 15, 19 ч. 1 ст. 7, ст. 9, 22, 26 КПК України, після винесення ухвали про розгляд обвинувального акту у судовому засіданні, без проведення підготовчого судового засідання переходить до стадії судового розгляду кримінального провадження. Крім того, суд першої інстанції не провів належного аналізу обставин кримінального провадження та не дав оцінки кожному доказу за критеріями ст. 94 КПК України, а сукупності доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. 17.05.2023 після початку судового розгляду, оголошення прокурором короткого викладу обвинувального акту та роз`яснення обвинуваченому суті обвинувачення сторони виступили з пропозицією щодо обсягу доказів, які будуть досліджуватись та порядку їх дослідження та у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, просили суд обмежитись допитом обвинуваченого та дослідження характеризуючих даних щодо останнього. Після чого суд з власної ініціативи вирішив дослідити всі письмові докази та процесуальні документи у справі. Зокрема, суддею під час дослідження документів, які містяться в матеріалах провадження оголошено, що огляд місця події від 29.08.2022 проведено за добровільної згоди власника ОСОБА_8 у присутності понятих, однак оскільки обвинувачений не володіє мовою якою ведеться судочинство, відсутні відомості про роз`яснення права обвинуваченому мати захисника, тому за таких обставин даний документ має ознаки очевидної недопустимості, як доказ, а тому такий визнано недопустимим. В подальшому за результатами дослідження процесуальних документів матеріалів кримінального провадження суд без видалення в нарадчу кімнату безпосередньо на місці визнав недопустимими ряд документів. Отже, на підставі викладеного, фактично всі отримані вищевказані докази після проведення огляду місця події від 29.08.2022 визнано також недопустимими, що не ґрунтується на нормах кримінального процесуального законодавства. Суд безпідставно визнав наявність порушення права на захист особи у володінні якої проводився огляд місяця події - ОСОБА_8 , оскільки судом не зазначено в рішенні і не оголошено при визнанні вказаного доказу недопустимим, про присутність під час проведення огляду місця події 30.08.2022 перекладача ОСОБА_9 , яка зазначена та підпис якої міститься у протоколі, крім того, КПК України не передбачено обов`язкову участь захисника під час проведення огляду місця події чи під час проведення обшуку, якщо клопотання про необхідну участь захисника при проведенні вказаних слідчих дій не надійшло. Більше того, ОСОБА_8 не заявляв про необхідність участі захисника під час проведення огляду місяці події, добровільно при перекладачі з угорської мови надав дозвіл на проведення вказаного огляду, про що свідчить розписка останнього, також власноручно розписався в протоколі огляду місця події від 30.08.2022 про відсутність зауважень, разом з цим зауважень не надійшло і від інших учасників. Такого ж висновку дійшов і слідчий суддя, ухвалою якого від 30.08.2022 задоволено клопотання дізнавача погоджене із прокурором, та надано дозвіл на проведення огляду житла та іншого володіння проведеного без ухвали слідчого судді, при цьому слідчий суддя переконався, що дійсно були наявні підстави для огляду володіння особи без ухвали слідчого судді, особа надала добровільну згоду на проведення огляду її володіння. Не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та вказав на його визнання вини в повному обсязі, й правильності відображення в матеріалах кримінального провадження обставин при яких ним вчинено кримінальне правопорушення при цьому відмовився надавати покази, судом при ухваленні вироку до уваги вказане не взято. Вказані обставини у взаємозв`язку з іншими матеріалами кримінального провадження, за своїм змістом вказують, на повне визнання вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення в якому він обвинувачується, добровільністю надання ним згоди на проведення огляду його майна,

-4-

відсутністю будь-яких претензій чи зауважень при проведенні досудового розслідування до сторони обвинувачення, відсутністю заяв щодо порушення його права на захист під час проведення досудового розслідування, що в сукупності свідчить про дотримання його прав органом досудового розслідування в тому числі й права на захист під час проведення огляду місця події. Вказана обставина не заперечується й стороною захисту. Тому вважає, що такі дії суду грубо суперечать вимогам чинного кримінального процесуального кодексу. Більше того, стороною захисту не ставилось під сумнів допустимість доказів здобутих стороною обвинувачення, які судом визнано недопустимими, а відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 737/838/16-к від 11.05.2021, обвинувачення може не подавати докази на підтвердження допустимості та достовірності доказів, якщо захист не поставив їх під сумнів. Судом безпідставно зазначено, що повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 05.10.2022 вручено обвинуваченому ОСОБА_8 на державній мові, якою він не володіє, чим порушено його право на захист, оскільки вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 здійснювалося за участі перекладача з угорської мови ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_10 , суть підозри перекладачем було викладено, про що міститься відповідна відмітка у повідомленні про підозру. Разом з тим, переклад обвинувального акту на угорську мову було здійснено виключно за ініціативою прокурора з метою надання можливості обвинуваченому зрозуміти суть обвинувачення. У свою чергу в ході досудового розслідування ні до прокурора ні до дізнавача не надходили будь-які клопотання сторони захисту для надання їм копій процесуальних документів, в тому числі і повідомлення про підозру на угорській мові. Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що суть обвинувачення йому зрозуміла в чому він визнає свою винуватість повністю.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 , його захисника, неявка яких, з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає її розгляду. При цьому береться до уваги, що повідомлення про час та місце розгляду апеляційної скарги вищевказаним особам надіслано відповідно до вимог законодавства; від них не надходило заяв (клопотань) про відкладення розгляду справи на інший термін та про поважність причин їхньої неявки на розгляд апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді про суть вироку, повідомлення про те, ким і в якому обсязі він оскаржений, доводи прокурора ОСОБА_5 , яка частково підтримала апеляційну скаргу, просила таку задовольнити частково скасувавши вирок з направленням кримінального провадження на новий розгляд до суду першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.

При оцінці доводів прокурора щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення щодо обвинуваченого ОСОБА_8 колегія суддів бере до уваги таке.

Відповідно до ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, судове рішення (вирок), який ухвалюється іменем України, є найважливішим актом правосуддя в кримінальних справах, повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, у тому числі ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням, передбачених цим Кодексом, вимог щодо кримінального провадження, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням у ньому належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У мотивувальній частині вироку в разі визнання особи винуватою зазначаються: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу,

-5-

способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви не врахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованим, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановленні стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 Кримінального кодексу України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

У мотивувальній частині виправдувального вироку, у разі визнання особи виправданою - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; у резолютивній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи виправданою - прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправдання; рішення про закриття провадження щодо юридичної особи; рішення про поновлення в правах, обмежених під час кримінального провадження; рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили; рішення щодо речових доказів і документів; рішення щодо процесуальних витрат; строк і порядок набрання вироком законної сили та його оскарження; порядок отримання копій вироку та інші відомості.

Відповідно до ст. 373 КПК України, виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 381 КПК України, після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно вимог ч. 3 ст. 382 КПК України, суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне

За змістом вказаної норми підставами для призначення судового розгляду в загальному порядку може слугувати таке: відсутність або неправильне, з порушенням вимог КПК, оформлення документів слідчим, прокурором (обвинувального акта, клопотання, письмової заяви обвинуваченого, потерпілого, доданих матеріалів); неправильна кваліфікація інкримінованого обвинуваченому діяння, що випливає з поданих матеріалів провадження.

-6-

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 349 КПК України після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий з`ясовує думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та про порядок їх дослідження.

Докази зі сторони обвинувачення досліджуються в першу чергу, а зі сторони захисту - у другу.

Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадку, передбаченого статтею 381 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що при розгляді кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , судом першої інстанції допущена неповнота та поверховість при дослідженні його фактичних обставин; ухвалений вирок містить істотні недоліки, зокрема, викладені у ньому висновки не підтверджені наведеними у ньому доказами, які були досліджені під час судового розгляду, у зв`язку із чим такий не може бути визнано законним та обґрунтованим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 11.10.2022, без виклику сторін провадження, призначено розгляд обвинувального акту відносно ОСОБА_8 у судовому засіданні на 17.05.2023. При цьому, суд не мотивував прийняте рішення посилаючись лише на ч. 3 ст. 382 КПК України про право суду призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та виклику для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне, однак на підставі яких доводів суд прийняв таке рішення в ухвалі не зазначено.

Крім того, з журналу судового засідання від 17.05.2023 вбачається, що з урахуванням добровільного визнання обвинуваченим вини прокурором було запропоновано встановити такий порядок дослідження доказів: допит обвинуваченого та дослідження даних, які характеризують його особу. З указаним порядком погодився і обвинувачений та його захисник.

Разом з тим, суд першої інстанції в порушення вимог ст. 349 КПК України не прийняв рішення про встановлення порядку дослідження доказів та з власної ініціативи, порадившись на місці без видалення до нарадчої кімнати, за відсутності клопотань сторін обвинувачення та захисту, у порушення вимог ст. 22 КПК України, оголосив рішення про дослідження ряду письмових доказів, зокрема: рапорт інспектора-чергового ВП № 1 Берегівського РВП ГУ НП в Закарпатській області від 29.08.2022; протокол огляду місця події від 29.08.2022; постанову про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання від 30.08.2022; постанови про призначення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 30.08.2022; супровідні листи від 30.08.2022 за № 9660/106/27-1-2022 та 9680/106/27-1-2022; висновки експерта від 08.09.2022 за № СЕ-19/107-22/7696-НЗПРАП, від 09.09.2022 за № СЕ-19/107-22/7697-НЗПРАП; супровідні листи від 08.09.2022 за № 19/107/12-8074-2022 ,

-7-

від 09.09.2022 за № 19/107/12-8114-2022; довідки про витрати на проведення експертиз від 08.09.2022 за № СЕ-19/107-22/7696-НЗПРАП, від 09.09.2022 за № СЕ-19/107-22/7697-НЗПРАП; квитанцію про отримання на зберігання речових доказів.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що встановлений судом порядок дослідження доказів суперечить положенням статті 349 КПК України, породжує обґрунтовані сумніви у розумінні обвинуваченим положень цієї норми процесуального закону.

Крім того, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дав неправильну оцінку протоколу огляду місця події від 28.08.2023 та необґрунтовано визнав його недопустимим доказом. Не погоджуючись із висновком суду першої інстанції у цій частині, апеляційний суд бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що висновок суду про недопустимість вказаного протоколу огляду місця події як доказу, який зумовив подальше визнання судом всіх доказів у кримінальному провадженні недопустимими, є незаконним та не ґрунтується на вимогах закону, а також про те, щоОСОБА_8 не заявляв про необхідність участі захисника під час проведення огляду місяці події, добровільно при перекладачі з угорської мови надав дозвіл на проведення вказаного огляду, про що свідчить розписка останнього, також власноручно розписався в протоколі огляду місця події від 30.08.2022 про відсутність зауважень, разом з тим зауважень не надійшло і від інших учасників і при цьому, стороною захисту не ставилось під сумнів допустимість цього протоколу огляду місця події, як доказу, а відповідно до постанови Верховного Суду у справі № 737/838/16-к від 11.05.2021 обвинувачення може не подавати докази на підтвердження допустимості та достовірності доказів, якщо захист не поставив їх під сумнів.

Поряд з тим, обґрунтованими й такими, що заслуговують на увагу, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що, не дивлячись на те, що обвинувачений ОСОБА_8 визнав свою вину, суд дійшов до необґрунтованого та безпідставного висновку про те, що показання обвинуваченого не виступають достатнім доказом для встановлення факту незаконного придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, і при цьому, у порушення вимог ст. 374 КПК України судом не наведено мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, а саме показання обвинуваченого, висновок експерта та інші.

Указане вище також свідчить про неповноту при дослідженні пред`явлених стороною обвинувачення доказів, невідповідність викладених у вироку висновків фактичним обставинам кримінального провадження та про невмотивованість висновків суду, викладених у виправдувальному вироку.

З вироку також вбачається, що судом не дана будь-яка оцінка наявній у кримінальному провадженні письмовій заяві обвинуваченого ОСОБА_8 щодо визнання своєї винуватості, згоди зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні.

З огляду на наведене вище, висновок суду першої інстанції про визнання ОСОБА_8 невинуватим за пред`явленим йому обвинуваченням за ч. 1 ст. 309 КК України, за недоведеністю того, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому він обвинувачується, визнається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та не ґрунтується на вказаних вище приписах кримінального процесуального закону. При цьому апеляційний суд звертає увагу на те, що будь-ким з учасників судового провадження не оспорюється факт вчинення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, кримінального проступку.

Зазначені порушення КПК України, на думку апеляційного суду, перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, а тому це порушення

-8-

визнається судом істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке передбачено ч.1 ст. 412 КПК.

Водночас згідно п.1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені ст. 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких слідує, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

За наявності зазначеного вище допущеного судом першої інстанції істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження, вирок суду не може визнаватись законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню. Оскільки порушення вимог кримінального процесуального закону було допущене у ході судового розгляду в суді першої інстанції і саме цей суд має повноваження на вчинення процесуальних дій, направлених на усунення порушень, на які вказано вище, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону в ході апеляційного розгляду справи.

З огляду на наведені вище обставини, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги прокурора про ухвалення нового вироку щодо ОСОБА_8 . Крім того, колегія суддів враховує позицію прокурора, щодо не підтримання апеляційних вимог в частині ухвалення нового вироку апеляційним судом.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 18.05.2023 щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді