Справа № 303/9019/23
Номер рядка стат. звіту - 387
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року м.Мукачево

МУКАЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2022 року за № 0000291 про обвинувачення

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця с. Любимівка Андрушівського

району Житомирської області, зареєстрованого

в

АДРЕСА_1 , проживаючого в

АДРЕСА_2 , українця, громадянина України,

з середньою спеціальною освітою, не одруженого, раніше

не судимого, військовослужбовця військової служби за

контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1

(військової частини НОМЕР_2 ) (на час вчинення

кримінального правопорушення),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В :

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), займаючи посаду старшого механіка - водія 1 гірсько-піхотного відділення 2 гірсько-піхотного взводу 2 гірсько-піхотної роти 1 гірсько-піхотного батальйону військової частини польова пошта НОМЕР_1 , під час дії особливого періоду, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командира та начальників, 08.02.2017 року близько 08 год. 00 хв. не з`явився вчасно, без поважних причин, в умовах особливого періоду, до місця проходження військової служби - військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) та був незаконно відсутній на військовій службі по 27.02.2017 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

Окрім того, солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_2 , займаючи посаду старшого стрільця 1 гірсько-штурмового відділення 1 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти 1 гірсько-

Ст. 2 із 3

штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 , під час дії особливого періоду, у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою ухилитися від проходження військової служби, без дозволу командира та начальників, 27.07.2020 року близько 09 год. 00 хв. не з`явився вчасно, без поважних причин, в умовах особливого періоду, до місця проходження військової служби - військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 ) та був незаконно відсутній на військовій службі по 06.08.2020 року, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби.

22 вересня 2023 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Відповідно до умов угоди, підозрюваний ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000291 беззастережно та у повному обсязі визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 407 ч. 4 КК України, в угоді викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію, яка ніким не оспорюється, а також узгоджено призначення покарання підозрюваному за ст. 407 ч. 4 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком і покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 76 КК України. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України.

Прокурор просив затвердити угоду на умовах, викладених у ній, оскільки вона повністю відповідає вимогам КК та КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє, з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний, характер обвинувачення та його суть йому зрозумілі, обраний вид та розмір покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому.

Захисник ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджені в ній вид та розмір покарання.

Розглянувши питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступних висновків.

Згідно положення п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення, як затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно вимог ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 66 Кримінального кодексу України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 Кримінального кодексу України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КК України та КПК України.

Виходячи з викладеного та з урахуванням відомостей, характеризуючих особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вперше притягається до кримінальної відповідальності, за

Ст. 3 із 3

місцем служби зарекомендував себе з позитивного боку, є учасником бойових дій, безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районах проведення антитерористичної операції в с. Красногорівка та н.п. Новгородське Донецької області, а також брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, нагороджений відзнакою Президента України «За участь в антитерористичній операції», медаллю «10 років сумлінної служби», грамотою командира 1 гірсько-піхотного батальйону, суд дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону та ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду і розміру покарання.

Керуючись ст.ст.314, 368, 370, 371, 373, 374, 474, 475, 615 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.09.2023 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000291 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1 та 2 ч. 1, ч. 4 ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 на період іспитового строку обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Нагляд за засудженими військовослужбовцями, звільнених від відбування покарання з випробуванням здійснюється командирами військових частин.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1