Справа № 944/7284/23
Провадження №1-кп/944/1210/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2023м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

та його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Яворів обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 25.03.2023, про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Драниця Новоселицького району Чернівецької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом, який перебував на посаді номера обслуги кулеметного взводу 1 стрілецького батальйону в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), у військовому званні «солдат», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , керуючись прямим умислом спрямованим на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, придбав за невстановлених обставин у невстановлений час та місці, але не пізніше 25.03.2023 особливо небезпечну психотропну речовину «PVP» масою 6,3607 грам та плодові тіла грибів, масою 8,92 грам, які містять особливо небезпечну психотропну речовину «псилоцибін», після чого, усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із змінами та доповненнями, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із змінами та доповненнями, зберігав при собі з метою подальшого власного вживання.

Так, 25.03.2023, в період з 17:16 год. до 17:29 год. працівниками Яворівського РВП ТУ Національної поліції у Львівській області в ході огляду місця події, який проводився по вул. Маковея, 62 (біля приміщення «Нової пошти») в м. Яворів Львівської області, за участі ОСОБА_4 було виявлено та вилучено в останнього рослинну подрібнену висушену речовину та кристалічну речовину, які згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів є особливо небезпечною психотропною речовиною «PVP» масою 6,3607 грам та плодовими тілами грибів, масою 8,92 грам, які містять особливо небезпечну психотропну речовину «псилоцибін», які ОСОБА_4 зберігав без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Також обвинувачений вказав, що шкодує про вчинене та більше подібного не допускатиме.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає.

Суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані, оскільки він вчинив незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, без мети збуту - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

Начальник Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваний ОСОБА_4 в присутності захисника ОСОБА_5 17.11.2023 уклали угоду про визнання винуватості відповідно до ст.ст. 468, 472 КПК України.

В угоді про визнання винуватості сторони виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію ч.2 ст.309 КК України, які ніким не оспорюються, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини. Згідно з угодою ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні, вчиненого ним за викладених обставин у повному обсязі згідно повідомленої підозри.

В угоді про визнання винуватості сторони узгодили призначення обвинуваченому покарання межах санкції за ч.2 ст. 309 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,0 грн.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання, оскільки при її укладенні були дотримані вимоги КПК України та ККУкраїни.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , також просив вказану угоду затвердити і призначити йому узгоджену міру покарання. Пояснив, що угода укладена добровільно, він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, норми ч.5 ст.474 КПК України, беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена обвинуваченим добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами КПК України.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд, заслухавши думку прокурора обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного висновку.

Як відомо із змісту статті 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

У відповідності до статті 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Положеннями статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений визнав беззастережно.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені угодою про визнання винуватості.

Також судом перевірено угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку її укладення, та КК України, а також щодо узгодженої міри призначення покарання, підстав для відмови в її затвердженні не встановлено.

При узгодженні покарання, сторонами враховано обставини, згідно ст.66, 67 КК України, ступінь суспільної небезпеки та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення.

З огляду на вищенаведене, при перевірці угоди про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам законодавства, заслухавши думку сторін про можливість затвердження угоди, суд дійшов висновку, що угоду про визнання винуватості, укладену 17.11.2023 між начальником Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , слід затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання, яка визначена із врахуванням загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України.

Застосований під час досудового слідства арешт майна, на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України слід скасувати.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Окрім цього, з обвинуваченого необхідно стягнути судові витрати за проведення експертизи в дохід держави.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст.100, 368-371, 374, 474-476 КПК України, суд,

у х в а л и в:

затвердити угоду про визнання винуватості від 17.11.2023, укладену в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000165 від 25.03.2023 між начальником Яворівського відділу Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , з участі його захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України призначивши йому покарання у виді штрафу у розмірі 2000 (двох) тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,0 грн.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 27.03.2023 на два поліетиленових пакети із вмістом наркотичної речовини коричневого кольору та солей невідомого походження, які було поміщено в спец пакет 0647935 та спец пакет 0647937, мобільний телефон марки «Sаmsung», який належить ОСОБА_4 , та який поміщено в спец пакет 0647938 скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме

- два поліетиленових пакети із вмістом наркотичної речовини коричневого кольору та солей невідомого походження, які було поміщено в спец пакет 0647935 та спец пакет 0647937 - знищити;

- мобільний телефон марки «Sаmsung», який належить ОСОБА_4 та який поміщено в спец пакет 0647938 повернути володільцю.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз №СЕ-19/114-23/6007-НЗПРАП від 16.05.2023, у розмірі 1673,00 грн та №СЕ-19/114-23/6008-НЗПРАП від 05.06.2023, у розмірі 1912,00 грн.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду про скасування вироку.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою, статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; а також прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена, - протягом 30 днів з дня проголошення вироку суду до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд.

Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальним кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1