Провадження №11-сс/801/587/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2023 року пр о застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Шпиків, Тульчинського району Вінницької області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, працюючого на посаді тракториста ФГ «Дзялів», раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, -

за участю:

прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від клопотання слідчого задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Затримано підозрюваного ОСОБА_7 в залі суду, відразу після проголошення даної ухвали слідчого судді.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_7 , однак в межах строку досудового розслідування, тобто до 29 листопада 2023 року (включно).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 29 листопада 2023 року.

Згідно клопотання слідчого встановлено, що близько 21 години 30 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_3 водій ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем «Ford Mondeo», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись польовою ґрунтовою автодорогою між населеними пунктами «Мурафа-Мальовниче» в напрямку с. Мальовниче Шаргородської міської громади Жмеринського району Вінницької області, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та допустив зіткнення з мотоциклом «Lifan LF 175-10E», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався в зустрічному напрямку, біля лівого краю проїзної частини. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 , загинув на місці події.

Таким чином, водій ОСОБА_7 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. п. 2.9 (а), 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами і доповненнями), згідно яких:

- п. 2.9 (а) «Водієві забороняється: - керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних та токсичних речовин»;

п. 12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення водієм ОСОБА_7 , вимог п. п. 2.9 (а), 12.3 Правил дорожнього руху України знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із смертю ОСОБА_10 .

Захисник ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, просив скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2023 року, постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом не було враховано, що за час досудового розслідування ОСОБА_7 з`являвся на виклики слідчого, дає правдиві покази, визнав себе винуватим у тому, що загалом невірно врахував дорожню обстановку і допустив зіткнення.

Намір ОСОБА_7 якимось чином впливати на свідків, є вигадкою, яка нічим не підтверджена, оскільки зі всіма свідками проведені допити, слідчі експерименти.

ОСОБА_7 працює, має постійне місце проживання, його сім`я складається із дружини ОСОБА_11 , з якою він проживає однією сім`єю, матері ОСОБА_7 , яка проживає в с.Пасинки та потребує його догляду, раніше не судимий, до кримінальної і адміністративної відповідальності не притягувався, правопорушення вчинив вперше, характеризується виключно позитивно по місцю проживання і роботи.

ОСОБА_7 є пенсіонером, являється інвалідом третьої групи і отримує пенсію по інвалідності, з початку війни, у лютому 2022 року ОСОБА_7 був призваний по мобілізації і проходив службу як солдат стрілецького взводу у в/ч НОМЕР_3 звільнений з військової служби по хворобі.

Слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу не визначив розмір застави, посилаючись на ст.177, ст. 178 КПК України, однак у суду були всі підстави при застосуванні найсуворішого запобіжного заходу -тримання під вартою, визначити розмір застави у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб або обрати цілодобовий домашній арешт, так як ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_8 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, зазначив, що підозра належним чином обгрунтована, ризики, передбачені ст. 177 КПК України існують, тому суд вірно застосував запобіжний захід, захисника ОСОБА_12 , який просив задоволити апеляційну скаргу, підозрюваного ОСОБА_7 , який підтримав думку свого захисника, оглянувши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000675 від 21.08.2023 року ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, 29.09.2023 року йому повідомлено про підозру.

Обгрунтованість підозри слідчим суддею перевірено належним чином.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя належним чином, в дотримання вимог ст.ст.177,178 КПК України перевірив та ретельно дослідив наявність підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та дійшов до вірного висновку, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Приймаючи рішення, щодо доцільності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, працює на посаді тракториста ФГ «Дзялів», раніше не судимий, на теперішній час органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, обставини кримінального правопорушення, та дійшов вірного висновку, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуваючи на волі, усвідомлюючи міру покарання яка йому загрожує, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

З висновками слідчого судді погоджується апеляційний суд, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та не зможе запобігти існуючим ризикам.

Твердження апеляційної скарги захисника, що слідчим суддею не враховано всі обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до вимог ст. 178 КПК України є необгрунтованими.

Крім цього з матеріалів справи видно, що про аналогічні доводи, викладені в апеляційній скарзі, сторона захисту вже заявляла в суді першої інстанції, вони виступили предметом дослідження слідчого судді про що в ухвалі надана відповідна оцінка, з якою колегія суддів повністю погоджується.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо допомоги підозрюваного ОСОБА_7 матері похилого віку, яка потребує його допомоги, постійного місця проживання, стану здоров"я підозрюваного не спростовують наведених прокурором обґрунтувань щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вказуючи про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, захисник ОСОБА_6 фактично погоджується з наявністю ризиків, передбачених ч.1ст. 177 КПК України.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Суд апеляційної інстанції вважає, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя застосував відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, який є співмірним кримінальному правопорушенню, у вчиненні якого підозрюється останній.

Також, слідчий суддя обґрунтовано, з урахуванням п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не визначив розмір застави підозрюваному, зважаючи на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України, наслідком якого є смерть людини.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого дослідив усі обставини, з`ясування яких могло мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення відповідно до вимог ст. 370 КПК України, а зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції.

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2023 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4