Справа № 461/8484/23
Провадження № 1-кс/461/960/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.02.2024 року слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , за участю захисника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна,-

в с т а н о в и в :

адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 23.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

В обгрунтування заявленого клопотання вказує на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10.11.2023 року у справі № 461/8484/23 накладено арешт на вилучені в ході проведення обшуку у будинку, де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: мобільний телефон марки Redmi 9 С, імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 із сім картами операторів: «Київстар» НОМЕР_3 та «Водафон Республіки Чехія» НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США. Вказує на те, що грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які отримані подружжям в результаті продажу квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири від 08.05.2023 року за № 861. Відтак, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 перебуває із 29.11.2011 року у зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_5 , усі грошові кошти, які набуті подружжям за час шлюбу (в тому числі у кошти виручені від продажу квартири) є спільною сумісною власністю подружжя, а тому 1/2 вказаного майна, тобто 5000,00 доларів США є власністю ОСОБА_5 . Більше того, саме за допомогою вказаних грошових коштів гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_5 зможуть належним чином утримувати свою багатодітну сім 'ю. Відтак, просить клопотання задоволити та скасувати обтяження в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 5 000,00 доларів США.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_8 проти задоволення клопотання заперечила, оскільки досудове розслідування триває.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що таке підлягає до задоволення з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що cлідчим управлінням ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000030 від 23.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 10.11.2023 року у справі № 461/8484/23 накладено арешт на вилучені в ході проведення обшуку у будинку, де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: Мобільний телефон марки Redmi 9 C, імейл 1: НОМЕР_1 , імейл 2: НОМЕР_2 із сім картами операторів: "Київстар" НОМЕР_3 та "Водафон Республіки Чехія" НОМЕР_4 ; грошові кошти в сумі 10000 доларів США.

Як встановлено слідчим суддею, однією з підстав накладення арешту було те, що вилучені предмети необхідні для розкриття кримінального правопорушення.

Під час розгляду клопотання встановлено, що зазначене майно було вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , співвласниками якого є ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Встановлено, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , є батьківським будинком гр. ОСОБА_5 , в якому остання проживає разом із своїм чоловіком (підозрюваним) ОСОБА_7 та своїми дітьми.

29.01.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Івано - Франківського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , актовий запис 106, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 29.01.2011 року серія НОМЕР_5 .

Гр. ОСОБА_5 , на даний час, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 09.10.2023 року, що підтверджується довідкою від 04.01.2024 року за №01.

На утриманні у подружжя ОСОБА_13 станом на сьогоднішній день перебуває троє дітей, а саме:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 02.08.20211 року, серія НОМЕР_6 ;

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 22.02.2018 року, серія НОМЕР_7 ;

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження від 15.07.2022 року, серія НОМЕР_8 .

Даний факт додатково підтверджується посвідченням серії НОМЕР_9 від 22.07.2022 року багатодітної сім`ї, а також довідкою за № 339 від 09.11.2023 року.

Гр. ОСОБА_5 отримує допомогу як багатодітна сім`я.

Як вбачається з пояснень ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 10 000,00 доларів США, які були вилучені в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 06.11.2023 року у справі № 461/8484/23, були отримані подружжям в результаті продажу квартири АДРЕСА_2 .

Вказане підтверджується копією договору купівлі - продажу квартири від 08.05.2023 року за № 861.

Встановлено, що 08.05.2023 року між гр. ОСОБА_7 (за згоди його дружини ОСОБА_5 п. 1.5. Договору) з однієї сторони та гр. ОСОБА_17 з другої сторони, було укладено договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 2.1. Договору, продаж квартири вчиняється за погоджену сторонами ціну 722 000,00 грн. Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін, є остаточною і змінам після цього договору не підлягає. Зазначену суму покупець сплатив продавцю до підписання цього Договору. Фінансових або будь - яких інших претензій з приводу проведеного розрахунку продавець до покупця не має. Підписання цього договору продавцем є підтвердженням факту одержання ним від покупця ціну 722 000,00 грн., як повної оплати за продану квартиру.

Згідно офіційного курсу НБУ станом на 08.05.2023 (дані з офіційного сайту НБУ), грошові кошти в сумі 722 000,00 грн. складали 19 743,71 дол. США.

Зокрема, згідно розписки від 08.05.2023 року гр. ОСОБА_7 отримав від гр. ОСОБА_17 грошові кошти в розмірі 19750,00 дол. США., за продаж вищенаведеної квартири.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Згідно із ст. 358 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Стаття 60 СК України визначає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Одночасно із цим, ч. 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. При чому спільна сумісна власність подружжя належить подружжю незалежно від того, на чиє ім`я видано та оформлено документи.

Стаття 61 СК України передбачає, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відтак, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_7 із 29.11.2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з гр. ОСОБА_5 , усі грошові кошти, які набуті подружжям за час шлюбу (в тому числі у кошти виручені від продажу квартири АДРЕСА_2 згідно договору від 08.05.2023 року), є спільною сумісною власністю подружжя.

Таким чином, беручи вимоги ст. 60 СК України та 368 ЦК України, 1/2 вказаного майна, тобто 5000,00 доларів США, є власністю ОСОБА_5 .

На підставі наведеного, слідчий суддя вважає обґрунтованим і доведеним факт походження грошових коштів та законності набуття грошових коштів, які були вилучені під час обшуку.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону. А отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Проте, попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор, відповідно до п. 2, 3 ч.3 ст.132 КПК України не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у право власності, про який ідеться в клопотанні, або може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням.

Слідчий суддя зазначає, що орган досудового оглянув вказані грошові кошти та мав можливість і повиненя був провести необхідні слідчі дії та встановити достовірно чи дійсно на них збереглися сліди або інші відомості, які можуть бути використанні як доказ у кримінальному провадженні, та, відповідно, за наявності, вилучити такі сліди або інші відомості.

Слідчий не надав суду доказів, що вони мають доказове значення у кримінальному провадженні.

На даний момент відносно вилучених грошових коштів досудовим розслідуванням жодних дій не проводиться.

Враховуючи наведене, оскільки походження грошових коштів підтверджено належними та допустимими письмовими доказами, а також те, що такі грошові кошти є спільною сумісною власністю подружжя, то на переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_5 , оскільки слідчим не доведено необхідність подальшого утримання зазначених у клопотанні грошових коштів під арештом, а також не зазначено, які додаткові відомості вони можуть містити на собі.

Зважаючи на доводи, викладені у клопотанні, керуючись принципами диспозитивності та змагальності сторін, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні такого засобу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на грошові кошти, які належать ОСОБА_5 , потреба відпала. Суд вважає, що на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.3 ст.132 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що накладення обтяження на грошові кошти в сумі 5 000,00 доларів США, вилучені 09.11.2023 року в АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Галицького районного суду м. Львова від 06.11.2023 року у справі № 461/8484/23, слід скасувати, оскільки це не перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті та виконанню судового рішення в майбутньому, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 10.11.2023 року (справа № 461/8484/23; провадження № 1-кс/461/6377/23), на грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, які були вилучені в ході проведення обшуку у будинку, де проживає ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1