Провадження №1-кс/389/56/24
У Х В А Л А

іменем України

29 січня 2024 року місто Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , заявлене в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2024 року за №0000058, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.263 ч.1,2 ст.307 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, як сторона кримінального провадження, подав до суду дане клопотання, в якому просить накласти арешт на частку будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборонити відчуження та розпорядження вказаним майном.

На обґрунтування клопотання вказав, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області знаходяться матеріали досудового розслідування за №0000058 від 19 січня 2024 року, за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.263 ч.1,2 ст.307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини з метою подальшого її збуту, та реалізуючи його, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах незаконно придбав психотропну речовину метамфетамін, обіг якої заборонено, яку незаконно зберігав до 19 січня 2024 року з метою її подальшого збуту в автомобілі «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , який перебував у користуванні ОСОБА_4 , та періодично скоював збут вказаної психотропної речовини.

19 січня 2024 року в період часу з 09:36 год до 10:37 год під час проведення огляду місця події салону легкового автомобіля «Toyota Camry», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився біля території домоволодіння за адресою вул.Чайковського140, м.Знам`янка Кіровоградської області, було виявлено та вилучено психотропну речовину матамфетамін, яку ОСОБА_4 зберігав з метою збуту.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, тобто злочин, передбачений ч.1 ст.307 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконний збут психотропної речовини, вчинений повторно, та реалізуючи його, у невстановлений досудовим розслідуванням час залишив на перехресті вул.Добросусідської та пров.Лісового у м.Знам`янка Кіровоградської області, психотропну речовину метамфетамін.

19 січня 2024 року в період часу з 12:21 год до 12:33 год під час проведення огляду місця події - перехрестя вул.Добросусідської та пров.Лісового у м.Знам`янка Кіровоградської області, виявлено та вилучено психотропну речовину матамфетамін, яку ОСОБА_4 незаконно збув.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв незаконний збут психотропної речовини, вчинений повторно, тобто злочин, передбачений ч.2 ст.307 КК України.

Санкція ч.2 ст.307 КК України передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Під час досудового розслідування встановлено, що відповідно до інформаційної довідки №362589034 від 20 січня 2024 року з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має у своїй власності частку будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

За вказаного, з метою забезпечення конфіскації майна, конфіскації як виду покарання, виникла необхідність у накладені арешту із забороною відчуження та розпорядження вищевказаним майном, оскільки ОСОБА_4 , розуміючи, що вказане майно підлягає конфіскації, може вчинити дії з його відчуження, тобто перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій вимоги клопотання про накладення арешту на майно підтримав, просив розглянути клопотання без його участі.

В силу ч.2 ст.172 КПК України підозрюваний про розгляд даного клопотання про арешт майна, не повідомлявся.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Встановлено, що слідчим відділенням ВП №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області розпочато кримінальне провадження №0000058 від 19 січня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч. 1, 2 ст.307 КК України.

В межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 , 20 січня2024 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.307 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 131 Кримінального процесуального кодексу України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 2 статті 131 КПК України передбачено такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Положенням ч.1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати серед іншого правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Арешт накладається на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

ОСОБА_4 підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке є тяжким, умисним, покарання за яке передбачає позбавлення волі з конфіскацією майна.

Додаткове покарання у виді конфіскації майна у конкретному випадку не є альтернативним, а визнане обов`язковим.

Тобто, у разі доведеності вини ОСОБА_4 у вчиненні означеного кримінального правопорушення судом, стосовно нього застосовуватиметься такий вид додаткового покарання як конфіскація майна.

Підозра ОСОБА_4 з огляду на надані матеріали клопотання, визнається обгрунтованою.

При цьому, враховується, що «обґрунтована підозра», відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011).

Одночасно невимагається, щоб на даній стадії кримінального провадження у органу досудового розслідування були чіткі докази винуватості особи, яку повідомлено про підозру.

З інформаційної довідки з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №362589034 від 20 січня 2024 року, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної спільної часткової власності належить частка житлового будинку, який розташований за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно з даними паспорта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У даному випадку метою арешту майна є забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Завданням арешту майна є запобігання можливості розпорядження, відчуження, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 обізнаний про суть підозри та кримінально-правові наслідки, що можуть йому загрожувати у разі визнання його винуватим, результатом чого може стати втрата належного йому на праві власності майна.

Тобто, наразі є необхідним та доцільним застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Таким чином, беручи до уваги правове обґрунтування клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що з метою забезпечення можливої конфіскації майна, запобігання можливості його відчуження чи розпорядження, враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно підлягає конфіскації як виду покарання, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню. Незастосування арешту у зазначений у клопотанні спосіб може призвести до його втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, обґрунтованість підозри, належність майна підозрюваному, можливість його конфіскації, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до положень ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст.98, 131, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

В межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 січня 2024 року за №0000058, накласти арешт на частку будинку за адресою АДРЕСА_1 , яка належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Згідно з положеннями, що закріплені в ч.1 та ч.2 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1