233 № 233/6144/23
У Х В А Л А

про арешт майна

23 жовтня 2023 року м. Костянтинівка

Слідчий суддя Костянтинівського міськра йонного суду Донецької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318 від 19 жовтня 2023 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20 жовтня 2023 року прокурор у кримінальному провадженні звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно яке вилучене 19 жовтня 2023 року, в період часу з 13 години 58 хвилин до 14 години 36 хвилин під час проведення у встановленому законом порядку огляду місця події на відстані близько 20 м. від правого кута домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме на: посвідчення водія НОМЕР_1 видане 26.03.2021 року ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що 19 жовтня 2023 року працівниками патрульної поліції поблизу буд. № 11 по вул. Житомирській в м. Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області за відсутність переднього номерного знаку було зупинено автомобіль марки «ЗАС 11030742», н.з. НОМЕР_2 під керуванням військовослужбовця НОМЕР_3 прикордонного загону Державної прикордонної служби України ( АДРЕСА_2 ) сержанта ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на законну вимогу працівника поліції надав водійське посвідчення серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке має ознаки підробки. Під час перевірки вказаного водійського посвідчення за базою ГСЦ МВС відомості відсутні.

Даний факт внесено до ЄРДР за № 0000318 від 19 жовтня 2023 року за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

19 жовтня 2023 року о 10 год. 58 хв. надійшло повідомлення від поліцейських взводу №1 роти №2 БПП в м. Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області про те, що ними напроти буд. №11 по вул. Житомирська м. Костянтинівка, Краматорського району, Донецької області, зупинено автомобіль ЗАЗ 110307-42 без переднього номерного знаку, під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого при перевірці документів останній пред`явив водійське посвідчення, яке не відповідає зразкам аналогічних документів, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Після зупинки ОСОБА_4 який керував транспортним засобом ВАЗ 110307-42, д.н. НОМЕР_2 надав працівникам поліції посвідчення водія НОМЕР_1 видане 26.03.2021 року ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при перевірці серії та номеру вказаного водійського посвідчення було встановлено, що за базою ГСЦ МВС відомості відсутні.

Під час подальшої бесіди ОСОБА_4 пояснив, що вказане посвідчення водія він замовив через мережу Інтернет у невідомої особи за 7500 (сім тисяч п`ятсот ) грн. Навчання не проходив та іспити не складав.

19 жовтня 2023 року, в період часу з 13 години 58 хвилин до 14 години 36 хвилин, під час проведення у встановленому законом порядку огляду місця події на відстані близько 20 м. від правого кута домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 на вимогу начальника СД ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області добровільно надав для огляду посвідчення водія НОМЕР_1 видане 26.03.2021 року ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було поміщено до сейф-пакету №3878987.

Постановою дізнавача вказане посвідчення водія визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Наразі, наявні всі підстави вважати, що вилучене в під час огляду майно, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є знаряддям вчинення злочину.

Зважаючи на те, що зазначена річ є речовим доказом та має суттєве значення по кримінальному провадженню за № 0000318 від 19 жовтня 2023 року, має суттєве значення для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженню, а також, що незастосування заборони на користування та розпорядження вищезазначеним майном може призвести до його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження прокурор просить накласти арешт на майно вилучене під час огляду місця події шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

У судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Власник майна ОСОБА_4 надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Перевіривши надані матеріали клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого подано клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов наступного.

Подане прокурором клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, за даної внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу) ; 5 розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Під час вирішення справи по заявленому клопотанню слідчим суддею враховані вищевказані вимоги.

Так, слідчим суддею встановлено, що 19 жовтня 2023 року, в період часу з 13 години 58 хвилин до 14 години 36 хвилин, в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події на відстані близько 20 м. від правого кута домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 на вимогу начальника СД ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області добровільно надав для огляду посвідчення водія НОМЕР_1 видане 26.03.2021 року ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було поміщено до сейф-пакету №3878987 та вилучено до ВП № 2 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області.

Вилучені під час зазначених оглядів місця події речі постановою дізнавача від 19 жовтня 2023 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

Вилучені у даному кримінальному провадженні документи, виявлені під час огляду місця події відповідають критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України для речових доказів, а саме - можуть бути знаряддям злочину та предметами, які зберегли на собі його сліди. Цей речовий доказ має істотне значення для досудового розслідування вказаного кримінального провадження, обставини вчинення якого можуть бути виявлені та зафіксовані шляхом його огляду та дослідження.

Враховуючи, що вищезазначене майно має значення для доведення обставин кримінального провадження, у якому об`єктивно існує потреба у проведенні необхідних судових експертиз, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що їх арешт відповідає встановленим законодавством завданням запобігти можливості їх приховування, втрати, знищення, перетворення, відчуження.

Вищевказані речі відповідають критерію, зазначеному у п.11 ст.170 КПК України, а тому встановлення заборон щодо користування та розпорядження щодо цих об`єктів у даному кримінальному провадженні є процесуально обґрунтованим.

На підставі викладеного і керуючись ст. 98, 131, 132, 167, 170, 172-173, 372, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

Накласти арешт шляхом обмеження відчуження, розпорядження та користування на майно:

- посвідчення водія НОМЕР_1 видане 26.03.2021 року ТСЦ 8043 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене 19 жовтня 2023 року, в період часу з 13 години 58 хвилин до 14 години 36 хвилин в ході проведення у встановленому законом порядку огляду місця події на відстані близько 20 м. від правого кута домоволодіння АДРЕСА_1 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали слідчого судді доручити прокурору Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1