Справа № 314/458/24
Провадження № 1-кс/314/121/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 м. Вільнянськ

Слідчий суддя Вільнянського районного суду Запорізької області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Запорізького районного управління поліції ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000059 від «26» січня 2024, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Городець, Овруцького району, Житомирської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, проходить військову службу на посаді механіка радіорелейної станції ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 Збройних сил України, у військовому званні «старший солдат», неодруженого, на утриманні неповнолітніх (малолітніх) дітей немає, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

за участю прокурора

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Вільнянського районного суду Запорізької області надійшло клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що що наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 призначено на посаду механіка радіорелейної станції ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, кожна людина має право на життя, на свободу і на особисту недоторканність.

Згідно ст. 2 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», яка набрала чинності до України 11 вересня 1997 року, право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання.

Положеннями ст.ст. 3, 27 Конституції України передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до ст. 281 Цивільного кодексу України фізична особа має невід`ємне право на життя, а також не може бути позбавлена життя.

Однак, незважаючи на наведені вимоги законодавства, ОСОБА_4 , вчинив особливо тяжкий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 проходячи військову службу у військовому званні «старший солдат» на посаді механіка радіорелейної станції ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 , 24 січня 2024 року, в період часу з 15 години 00 хвилин по 16 годину 00 хвилин, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не надалось за можливе, знаходячись за місцем тимчасового мешкання у житловому будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ,ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою протиправного заподіяння смерті останньому, взяв до рук вогнепальну зброю, а саме автомат АК-74 С № НОМЕР_2 , 1983 р.в. та здійснив із вказаного автомату у голову потерпілого один постріл, чим, спричинив тілесні ушкодження у вигляді наскрізного вогнепального кульового поранення голови з ушкодженням головного мозку, в результаті чого військовослужбовець ОСОБА_6 помер на місці події.

Після чого, діючи з метою приховування злочину, цього ж дня, ОСОБА_4 завантажив тіло ОСОБА_6 до автомобілю ВАЗ 21013 червоного кольору реєстраційний номер НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_7 , та фактично перебуває у користуванні ОСОБА_4 та попрямував в бік с. Новософіївка, Матвіївської ТГ, Запорізького району, Запорізької області, де між населеними пунктами с. Дружелюбівка та с. НовософіївкаМатвіївської ТГ, Запорізького району, Запорізької області на узбіччі дороги відкритої ділянки місцевості залишив тіло померлого ОСОБА_6 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Підозрюваний та захисник не заперечували проти задоволення клопотання.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вислухавши учасників процесу слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом огляду місця події, а саме, відкритої ділянки місцевості вздовж просілкової дороги поблизу с. Дружелюбівка Запорізького району Запорізької област, в ході якого виявлено труп війсьвослужбовця ЗСУ ОСОБА_6 , 1990 р.н. зі слідами насильницької смерті (тілесні ушкодження: в проєкції правого ока невизначеної форми рана з ушкодженням усіх слоїв ока, яка проникає в порожнину черепа та ушкодженням м`яких оболонок головного мозку з виходом в потиличній ділянці голови справа у вигляді неоднозначної форми рани, патологічна рухливість кісток мозкового черепу);

- протоколом огляду місця події, а саме, територіїжитлового будинку АДРЕСА_2 , в ході якого крім іншого виявлено та вилучено автомат АК-74С з маркуванням на ствольній коробці № НОМЕР_2 , 1983 р.в., з маркуванням на затворі "903" з магазином, в якому знаходиться 28 набоїв калібру 5,45мм (знаряддя злочину), рушник з нашаруванням РБК, патрон калібру 5,45мм,кулю в оболонці металу жовтого кольору,чоловічу спортивну кофту з нашаруванням РБК;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ,який пояснив, що він проходить службу в в/ч НОМЕР_1 на посаді заступника командира роти з МТЗ з 10.04.2023. З липня 2023 року він зі своєю частиною дислокується по АДРЕСА_2 в одному з винайманих житлових будинків. Фактично останній мешкав у будинку з підлеглими ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 . 24.01.2024 ОСОБА_8 зранку поїхав до штабу та на місце дислокації повернувся близько 19.00 годин, та помітив, що в будинку перебуває лише ОСОБА_9 , при цьому ОСОБА_6 та ОСОБА_4 були відсутні. При з`ясуванні, куди ділися останні, ОСОБА_8 дізнався, що останні самовільно покинули місце дислокації на автомобілі ОСОБА_4 (ВАЗ 2101, червоного кольору), про що було сповіщено командиру роти ОСОБА_10 , а 25.01.2024 останні були подані як СЗЧ вищому керівництву.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який пояснив, що він проходить службу в в/ч НОМЕР_1 на посаді лінійного телефоніста з 25.01.2023. З липня 2023 року він зі своєю частиною дислокується по АДРЕСА_3 в одному з винайманих житлових будинків. Фактично останній мешкав у будинку з побратимами ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та заступником командира роти ОСОБА_8 .

24.01.2024 ОСОБА_8 зранку поїхав до штабу. При цьому ОСОБА_9 разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з ранку до 12.00 год. перебували у лікарні у м. Вільнянськ. По приїзду втрьох додому вони пообідали, після чого ОСОБА_9 пішов до загальної спальної кімнати, де ліг відпочивати. ОСОБА_6 теж ліг на іншому спальному місці в іншій частині кімнати, а ОСОБА_4 лишився на кухні. Одразу після цього ОСОБА_9 заснув та прокинувся через деякий час від звуку, схожого на хлопок. При цьому ОСОБА_4 стояв з автоматом (трофейним, а не тим, що видала в/ч), який був спрямований на ОСОБА_6 . Останній при цьому лежав та не подавав ознак життя. На питання ОСОБА_11 , навіщо він вбив ОСОБА_6 , той незрозуміло відповів. Злякавшись, ОСОБА_9 відвернувся до стіни та чув, як ОСОБА_4 почав шарудіти пакетами (скоріш за все намагався помістити тіло ОСОБА_6 до сміттєвих пакетів). Невдовзі ОСОБА_4 виніс тіло ОСОБА_6 з будинку та кудись поїхав на автомобілі ВАЗ 2101, який в нього перебував у користуванні. Через 30 хв. останній повернувся до будинку, узяв цивільний одяг та, сказавши "Все, я попер", поїхав у невідомому напрямку. При цьому автомат, який він напередодні спрямовував на ОСОБА_6 , лишив за диваном у спальній кімнаті.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який пояснив, що він є батьком ОСОБА_4 , який проходить військову службу та базується в Запорізькій області. В його користуванні є автомобіль ВАЗ 21013 НОМЕР_3 червоного кольору. 26.01.2024 у нічний час, додому приїхав ОСОБА_13 на зазначеному авто. В ході спільного вживання спиртних напоїв син йому повідомив, що скоїв вбивство свого побратима на ім`я ОСОБА_14 , а саме вистрілив в нього зі зброї, більше нічого не повідомляв.

- протоколом обшуку автомобілю ВАЗ 21013 НОМЕР_3 червоного кольору по АДРЕСА_1, в ході якого вилучено полімерний пакет чорного кольору з нашаруванням РБК, паперову серветку білого кольору з нашаруванням РБК, тканевий чехол верхній з заднього сидіння автомобіля з нашаруванням РБК, тканевийчехол нижній з нашаруванням РБК.

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час проведення досудового розслідування встановлено наявність наступних ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 :

-може переховуватися від органів досудового слідства та суду;

-може незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у вказаному кримінальному провадженні;

-може вчинити інше кримінальне правопорушення.

На підставі вищезазначеного органом досудового розслідування відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість переховуватися від органів досудового розслідування.

Зокрема, ОСОБА_4 усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і наступного покарання у вигляді до 15 років позбавлення волі, може умисно ухилятися від явки в органи досудового слідства, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування, та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі.

Слідчий суддя на підставі ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним, дані про особу, приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного, оскільки інші види запобіжних заходів не забезпечать виконання обов`язків підозрюваного.

У відповідності до положень ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на вищезазначене, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави у кримінальному провадженні, оскільки особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст. 131-132, 177-178, 182-183, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 27.01.2024.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 26 березня 2024.

Розмір застави в порядку ч.4 ст.183 КПК України не визначати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

29.01.2024