Номер провадження: 11-сс/813/1936/23
Справа № 505/1017/22 1-кс/505/1562/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

27 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 листопада 2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000124, внесеному до ЄРДР 26.04.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, який накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області 18.07.2022 року.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду є незаконна, необґрунтована, невмотивована та така, що підлягає скасуванню.

Мотиви апеляційного суду.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу, суддя-доповідач приходить до таких висновків.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Питання щодо оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані нормами чинного кримінального процесуального закону, які є спеціальними по відношенню до загальних.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено положеннями ст. 309 КПК України. І цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає. Водночас, частиною 3 ст. 309 КПК України прямо передбачено, що скарги та інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Положення частини третьої статті 309 КПК України визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 5-р/2020 від 17.03.2020 року.

Ухвала про відмову у скасуванні арешту у порядку ст. 174 КПК України, у зазначеному переліку відсутня, тобто її оскарження в апеляційному порядку під час досудового розслідування кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Згідно з правовим висновком об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18 (провадження № 51-598 кмо19), в аспекті положень ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна, постановлена за правилами ст. 174 КПК , не підлягає апеляційному оскарженню.

Відповідно і ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно, постановлена за правилами ст. 174 КПК України апеляційному оскарженню не підлягає.

Отже, на думку судді-доповідача, ухвала слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 листопада 2023 року оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач враховує посилання апелянта на постанову Першої судової Палати ККС ВС від 14.03.2023 року по справі №760/5570/22 у якій зазначено про те, що положення п. 9) ч. 1 ст. 309 КК України у взаємозв`язку із ст.ст. 170, 173, 174 КПК України передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвал слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна, в той же час вважає за необхідне зауважити наступне.

У кримінальному процесуальному законі визначені процесуальні механізми забезпечення єдності судової практики. Логіка побудови й мета існування цих процесуальних механізмів вказує на те, що в цілях застосування норм права в подібних правовідносинах за наявності протилежних правових висновків суду касаційної інстанції слід виходити з того, що висновки, які містяться в судових рішеннях судової палати ККС, мають перевагу над висновками колегії суддів, висновки об`єднаної палати ККС - над висновками палати чи колегії суддів цього суду, а висновки Великої Палати ВС - над висновками об`єднаної палати, палати й колегії суддів ККС.

В той же час, постановою ВС, на яку посилається ОСОБА_3 у своїй апеляційній скарзі, було вирішено передати зазначене кримінальне провадження на розгляд Об`єднаної палати ККС ВС.

У подальшому, ухвалою Об`єднаної палати ККС ВС від 25.09.2023 року було закрито касаційне провадження у зв`язку із відмовою прокурора від касаційної скарги.

Отже, оскільки Об`єднаною палатою ККС ВС не сформована інша позиція з приводу апеляційного оскарження ухвали слідчого судді про скасування арешту майна та з огляду на приписи ст. 309 КПК України, які не передбачають можливості такого апеляційного оскарження, суддя-доповідач приходить до висновку про необхідність відмовити власнику майна ОСОБА_3 у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.

Згідно з частиною 5 статті 399 КПК України копія ухвали про відмову у відкритті провадження невідкладно надсилається особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 24, 309, 399 КПК України, суддя-доповідач,

постановив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 листопада 2023 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000124, внесеному до ЄРДР 26.04.2022 року, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Копію ухвали невідкладно надіслати апелянту разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня набрання законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2