УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні № 120 221 000 000 005 80 від 04.08.2022, у якому

гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, з вищою освітою, офіційно працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований за адресою - АДРЕСА_1 , мешкає за адресою - АДРЕСА_2 , не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 120 221 000 000 005 80 від 04.08.2022.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 30.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 149 КК України та 22.11.2023 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України.

Відповідно до вказаної підозри ОСОБА_5 , переслідуючи мотиви задоволення власної статевої пристрасті, користуючись майданчиком веб-порталу «UkrGo!com» (дошка безкоштовних оголошень на сайті http://ukrgo.com), підшукував оголошення жінок, які пропонують надання сексуальних послуг, при цьому, ОСОБА_5 приділяв увагу наявності малолітніх доньок у таких жінок, маючи на меті схиляння останніх до передачі йому малолітніх осіб, з метою їх сексуальної експлуатації.

Так, не пізніше 16.12.2019 ОСОБА_5 знайшов на майданчику веб-порталу «UkrGo!com» оголошення, розміщене ОСОБА_7 щодо надання сексуальних послуг за грошові кошти з метою отримання матеріальної допомоги необхідної для утримання власної малолітньої доньки.

Після чого, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на здійснення незаконної угоди, згідно якої останній мав одержати малолітню потерпілу у тимчасове користування за матеріальну винагороду для її подальшої сексуальної експлуатації.

У подальшому, ОСОБА_5 відповів на таке оголошення та запропонував ОСОБА_7 платну передачу її малолітньої доньки ОСОБА_8 , 2015 року народження, з метою її сексуальної експлуатації, тобто примусового вчинення сексуальних дій відносно неї, з використанням уразливого стану потерпілої, що зумовлено її малолітством, фізичною та психологічною нездатністю чинити опір, а також залежним становищем від дорослої особи, яка виконує функції опіки.

У свою чергу, ОСОБА_7 , переслідуючи корисливі мотиви, маючи на меті покращення власного фінансового становища, розуміючи при цьому, що така угода є незаконною, але не вимагає значних зусиль з її сторони, погодилась на таку пропозицію.

ОСОБА_5 , використовуючи власні електронні поштові скриньки під час листування з ОСОБА_7 , узгоджував умови такого незаконного одержання дитини, а саме місце, дати, часу отримання малолітньої потерпілої, перелік дій сексуального характеру, які ОСОБА_5 планує вчинити відносно малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , умови та розмір оплати за одержання ним останньої, відповідно до яких, сума грошових коштів за одержання становила від 2 500 гривень до 5 000 гривень.

ОСОБА_5 явно усвідомлював протизаконність своїх дій, їх кримінальну караність, а також, те що, своїми діями посягає на волю та гідність малолітньої дитини, її здатність нормального психологічного, фізичного та соціального розвитку відповідно її віку дітей.

У результаті оговорених домовленостей ОСОБА_7 запропонувала ОСОБА_5 приїжджати до її місця мешкання, тобто до квартири АДРЕСА_3 для виконання умов незаконної угоди щодо оплатної передачі своєї малолітньої доньки ОСОБА_8 з метою її сексуальної експлуатації, а саме примусового вчинення відносно неї дій сексуального характеру.

У подальшому, ОСОБА_5 реалізовував свій злочинний умисел, а саме неодноразово, (точну кількість оплатних передач малолітньої дитини органом досудового розслідування встановити не надалось можливим), однак встановлено, що у період часу з 06.12.2019 по 24.12.2019; 08.08.2020 приблизно у проміжок часу з 08:00 по 09:00; 15.08.2020 приблизно у проміжок часу з 11:00 по 12:00; 11.01.2021 приблизно у проміжок часу з 17:07 по 17:59; 14.01.2021 приблизно у проміжок часу з 17:35 по 18:08; 25.01.2021 приблизно у проміжок часу з 11:17 по 12:50, прибував за вищезазначеним місцем мешкання ОСОБА_7 , передаючи їй грошові кошти у розмірі від 2500 гривень до 5000 гривень, якими вона могла користуватись на власний розсуд, та таким чином, спонукаючи її до виконання незаконної угоди, одержував малолітню ОСОБА_8 для сексуальної експлуатації, а саме вчинення дій сексуального характеру.

При цьому, ОСОБА_5 чітко усвідомлював протизаконність своїх дій, їх кримінальну караність, розумів, що одержує малолітню ОСОБА_8 для сексуальної експлуатації, яка не може розуміти характер і значення вчинюваних з нею дій, ігноруючи особисту волю та гідність останньої, та, добровільно використовуючи такі обставини, бажав настання негативних наслідків відносно малолітньої дитини.

Крім того, ОСОБА_5 в період часу з 06.12.2019 по 24.12.2019; 08.08.2020 приблизно у проміжок часу з 08:00 по 09:00; 15.08.2020 приблизно у проміжок часу з 11:00 по 12:00; 11.01.2021 приблизно у проміжок часу з 17:07 по 17:59; 14.01.2021 приблизно у проміжок часу з 17:35 по 18:08; 25.01.2021 приблизно у проміжок часу з 11:17 по 12:50, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , прагнучи вчинити розпусні дії сексуально характеру, здатних викликати фізичне і моральне розбещення відносно малолітньої ОСОБА_8 , усвідомлюючи та розуміючи, що остання, перебуваючи в особливо вразливій ситуації, зокрема з причин розумової та фізичної неспроможності в силу свого малолітства, не має соціального досвіду щодо стосунків між статями, не обізнана щодо фізіології сексуальних контактів, не розуміє їх природу, соціальне, моральне та юридичне значення, та відповідно соціально-правові наслідки, розпочав реалізацію свого злочинного умислу, переслідуючи мету фізичного розбещення потерпілої.

Так, попередньо узгодивши та вчинивши незаконну угоду щодо платного одержання малолітньої ОСОБА_8 від її матері ОСОБА_7 , ОСОБА_5 залишаючись наодинці разом із малолітньою потерпілою, користуючись віковою та фізичною перевагою та можливістю керувати її діями, реалізовував свої злочинні наміри, направлені на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_8 , усвідомлюючи малолітній вік останньої, ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, всупереч Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної асамблеї ООН, Конвенції про кіберзлочинність, Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, Факультативного протоколу до Конвенції про права дитини щодо торгівлі дітьми, дитячої проституції і дитячої порнографії, в один із вищеперерахованих днів, вчинив розпусні дії фізичного характеру, які полягали повному роздяганні малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , та демонстрації їй власних статевих органів, при цьому усвідомлюючи нездатність малолітньої потерпілої, в силу своїх вікових особливостей та відсутності соціального досвіду у даній сфері життя, правильно сприймати та розуміти їх моральне та соціальне значення, правові наслідки.

Такими діями ОСОБА_5 формував у малолітньої ОСОБА_8 , неправильне розуміння змісту та ставлення до статевих відносин, створюючи спотворений соціальний досвід, порушуючи нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток та статеву недоторканість останньої.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 у період часу з 06.12.2019 по 24.12.2019; 08.08.2020 приблизно у проміжок часу з 08:00 по 09:00; 15.08.2020 приблизно у проміжок часу з 11:00 по 12:00; 11.01.2021 приблизно у проміжок часу з 17:07 по 17:59; 14.01.2021 приблизно у проміжок часу з 17:35 по 18:08; 25.01.2021 приблизно у проміжок часу з 11:17 по 12:50, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , попередньо узгодивши та вчинивши незаконну угоду щодо платного одержання малолітньої ОСОБА_8 від її матері ОСОБА_7 , розуміючи, що остання, знаходячись під психологічним та фізичним примусом, не здатна викрити його протиправні діяння, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_8 , яка на той момент не досягла чотирнадцятирічного віку, незалежно від її добровільної згоди.

Так, ОСОБА_5 в один із вищеперерахованих днів, умисно, протиправно, переслідуючи на меті вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло потерпілої, перебуваючи в кімнаті за вищевказаною адресою роздягнув малолітню, при цьому знаходячись біля неї оголив свій чоловічий статевий орган в ерегованому стані. У подальшому, ОСОБА_5 пальцями рук торкався частин тіла малолітньої ОСОБА_8 , у тому числі язиком в області статевих органів дитини. Через свій малолітній вік та необізнаність щодо сексуальних стосунків, малолітня ОСОБА_8 не чинила належного опору та не розуміла протиправність дій, які вчиняються відносно неї.

До підозрюваного ОСОБА_5 31.08.2023 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 17.11.2023 строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до шести місяців, тобто по 29.02.2024 включно.

Ухвалою слідчого судді від 26.10.2023 ОСОБА_5 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою по 30.11.2023 включно.

На думку слідчого, продовжують існувати ризики вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування; знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших осіб у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та наполягав на його задоволенні з наведених у ньому підстав.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність зазначених прокурором ризиків, відсутність у підозрюваного наміру переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ст. 199 КПК України на слідчого суддю покладений обов`язок при розгляді клопотання про продовження строку тримання особи під вартою з`ясувати обставини, що дають підстави підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, свідчать про існування раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, а також чинники, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» обґрунтованість підозри є необхідною умовою законності тримання особи під вартою та згідно з практикою ЄСПЛ передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність в діях гр. ОСОБА_5 ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 4 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК.

Вирішуючи питання існування зазначених ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку слід вважати дію, яка може бути вчинена з високим ступенем можливості.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя враховує, що такі дії цілком вірогідні з огляду на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні у справі «В. проти Швейцарії» зауважив, що небезпеку переховування не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, її треба визначати, зокрема, з урахуванням характеру підозрюваного, його моральних якостей, наявності у нього коштів, зв`язків з державою, у якій його переслідують.

Характер інкримінованих підозрюваному злочинів свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваного, низку соціальну відповідальність, неповагу до норм прийнятних у суспільстві моралі та охоронюваних законом прав та інтересів, що підтверджує високу ймовірність свідомої позапроцесуальної поведінки останнього.

Водночас, за результатами оцінки встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що існує ризик незаконного впливу підозрюваного ОСОБА_5 на потерпілу та свідків, з метою зміни останніми наданих раніше показань шляхом погроз фізичної розправи, психологічного маніпулювання, шантажу, підкупу тощо.

Крім того, актуальним є ризик знищення, переховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, враховуючи, що у кримінальному провадженні значний перелік доказів є електронним, тобто інформація зберігається у хмарних сховищах, різноманітних веб сервісах, мобільних додатках та месенджерах. Вказане надасть підозрюваному можливість вчинити дії, спрямованні на знищення такої інформації.

Також вагомим залишається ризик, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, оскільки ОСОБА_5 , з метою приховування своєї протиправної діяльності, вживав заходи конспірації - змінював електронні поштові скриньки, видаляв вміст повідомлень таких скриньок та месенджерів, використовував одноразові сім-картки та номери мобільних телефонів, представлявся на вигадане ім`я. Зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 займався систематичним підшукуванням випадкових осіб для вступу у сексуальні контакти та довготривало вів листування із ОСОБА_7 щодо сексуальних контактів із її донькою, існує ризик продовження такої поведінки останнім, що є надзвичайно складним у виявленні та контролі з боку правоохоронних органів.

За результатами встановлених у судовому засіданні обставин та з урахуванням доводів, викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК.

У силу ст. 178 КПК слідчий суддя враховує вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих діянь.

Водночас слідчий суддя звертає увагу на те, що стороною захисту не надано доказів на спростування доводів прокурора щодо існування ризиків, а тому вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 .

Зазначене приводить до висновку, що встановлені вище обставини є вагомими для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Однією з обставин, з якою закон пов`язує можливість продовження строку тримання особи під вартою, є необхідність проведення певних слідчих та процесуальних дій, без виконання яких неможливо закінчити досудове розслідування.

Сукупність викладеного, дані про обставини вчинення інкримінованих ОСОБА_5 злочинів, приводять слідчого суддю до переконання, що доводи сторони обвинувачення про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу є обґрунтованими.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою необхідно продовжити.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим кодексом.

Водночас, відповідно до Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної асамблеї ООН від 20.11.1989 № 44/25, діти мають право на повагу та індивідуальність (ст. 2, 7, 8, 23, 26 та 40), а також широкі права на економічний, соціальний та культурний розвиток (ст. 6, 24). Ці стандарти прав дитини, встановлені у Конвенції, прямо чи опосередковано стосуються захисту дитини від сексуальної експлуатації. Кожна фотокартка чи відеоплівка з дитячою порнографією є доказом жорсткого поводження з тією чи іншою дитиною. Поширення таких зображень повторює це жорстке поводження неодноразово протягом тривалого часу після створення первісного матеріалу.

Також ст. 34 цієї Конвенції на Державу покладено обов`язок захищати дитину від усіх форм сексуальної експлуатації та сексуальних розбещень. 3 цією метою Держави-учасниці, вживають заходи щодо запобігання схилянню або примушуванню дитини до будь-якої незаконної сексуальної діяльності, а також використанню дітей з метою експлуатації у порнографії та порнографічних матеріалах.

Таким чином, враховуючи характер скоєння підозрюваним злочинів, їх наслідки та суспільну небезпечність, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 183 КПК, слідчий суддя вважає недоцільним визначати розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176, 177, 178, 193, 194 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

Клопотання слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою без визначення розміру застави по 22 січня 2024 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1