Справа № 347/2959/23
Провадження № 1-кп/347/264/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" жовтня 2023 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000432 від 04.10.2023 року, щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець, та зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, освіта середня, не працює, не одружений, на утриманні нікого немає, депутатом не обирався, раніше не судимий

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263-1, ч.1 ст. 263 КК України;

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 незаконно переробив вогнепальну зброю.

Кримінальні правопорушення вчинені за наступних обставин.

ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання свого покійного батька ОСОБА_6 , що за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов куркову мисливську рушницю моделі ИЖ-18, № НОМЕР_1 та комплектуючі деталі до нарізної вогнепальної зброї, зокрема ствол.

В подальшому 24 лютого 2022 року ОСОБА_4 , під час зберігання вказаної куркової мисливської рушниці та комплектуючих деталей до нарізної вогнепальної зброї, перебуваючи за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, не маючи передбаченого законодавством відповідного дозволу, вирішив переробити наявну у нього куркову мисливську рушницю моделі ИЖ-18, № НОМЕР_1 з наявних у нього комплектуючих деталей до нарізної вогнепальної зброї.

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідування час, в порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення, та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч чинного законодавства, за допомогою підручних засобів вчинив переробку куркової мисливської рушниці моделі ИЖ-18, № НОМЕР_1 .

Зокрема, ОСОБА_4 здійснив переробку у саморобний спосіб на основі конструкції куркової мисливської рушниці моделі ИЖ-18, № НОМЕР_1 , замінивши ствол нарізним калібру 5,6-мм. У результаті чого куркова мисливська рушниця моделі ИЖ-18, № НОМЕР_1 втратила своє попереднє цільове призначення, та набула властивостей нарізної вогнепальної зброї 5,6-мм переломного одноствольного карабіну, під 5,6-мм спортивно - мисливський гвинтівочний патрон кільцевого спалаху.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/109-23/11749-БЛ від 05.10.2023 наданий на дослідження, вилучений за місцем проживання ОСОБА_4 , карабін є нарізною вогнепальною зброєю 5,6 мм переломний одноствольний карабін під 5,6 мм спортивно - мисливський гвинтівочний патрон кільцевого спалаху. Переробку виконано у саморобний спосіб на основі конструкції куркової мисливської рушниці моделі ИЖ-18 № НОМЕР_1 , промислового виробництва (Іжевський механічний завод, РРФСР), у якій штатний ствол замінений нарізним калібру 5,6мм. Карабін справний та придатний до стрільби.

Крім цього, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що за незаконне зберігання нарізної вогнепальної зброєю 5,6 мм переломний одноствольний карабін під 5,6 мм спортивно - мисливський гвинтівочний патрон кільцевого спалаху, переробленої ним на основі конструкції куркової мисливської рушниці моделі ИЖ-18 № НОМЕР_1 , передбачена кримінальна відповідальність, не маючи відповідного дозволу на зберігання вогнепальної зброї, з метою подальшого використання на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи зберігати без передбаченого Законом дозволу вогнепальну зброю, в порушення спеціального порядку набуття прав власності громадянами на окремі види майна, установленого Постановою Верховної ради України від 17 червня 1992 року №2471-ХП «Про право власності на окремі види майна», розділу II «Положення про дозвільну систему», із змінами та доповненнями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року зі змінами та доповненнями, незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу в особистих цілях вказану нарізну вогнепальну зброю - карабін за місцем свого фактичного проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 .

У період часу з 07:45 по 08:25 04.10.2023 працівниками Косівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано- Франківській області, було проведено санкціонований обшук житлового будинку та господарських приміщень в АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 . В ході зазначеного обшуку було виявлено та вилучено нарізну вогнепальну зброю - карабін.

17.10.2023 року під час досудового розслідування кримінального провадження між прокурором Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та підозрюваним ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно змісту вказаної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263-1, ч. 1 ст. 263 КК України, та сторони погодилися на призначення останньому покарання за ч.1 ст. 263-1 КК України три роки шість місяців позбавлення волі, за ч.1 ст. 263 КК України три роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворими слід остаточно призначити покарання у виді 3 роки шість місяців позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

На підставі ст. 75 КК України, сторони погоджуються на звільнення ОСОБА_4 від відбування основного покарання, якщо протягом іспитового строку, ОСОБА_4 не вчинить нового кримінального правопорушення з покладенням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3 підтримав угоду про визнання винуватості, розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, підтвердив в суді, що обвинувачений ОСОБА_4 беззаперечно визнав обвинувачення в повному обсязі та погодився на призначення вказаного в угоді покарання. Просив угоду про визнання винуватості затвердити, та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 обумовлене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, характер пред`явлених обвинувачень та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. Не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263-1, ч.1 ст. 263 КК України, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_7 підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди, оскільки жодних порушень закону під час її підписання не було, вказана угода укладена добровільно без будь-якого примусу, міра покарання відповідає тяжкості скоєного та особі обвинуваченого, наслідки її укладання та затвердження були роз`яснені всім учасникам провадження.

Зважаючи на характеризуючі дані обвинуваченого, відсутність обтяжуючих обставин, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність завданої злочином шкоди просив суд, призначити ОСОБА_4 покарання погоджене сторонами в угоді.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитись на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє свої права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер кожного обвинувачення щодо якого він визнав себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Також суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263-1 КК України, як незаконна переробка вогнепальної зброї, та за ч.1 ст. 263 КК України як придбання та зберігання вогнепальної зброї та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, і відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, обставинами, які пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення вперше.

Також судом установлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_4 суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення ОСОБА_4 , узгодженої сторонами міри покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 263-1, ч.1 ст. 263 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у виді особистого зобов`язання, залишити до набрання вироком законної сили без зміни.

Питання речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ст. 100, 124 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 314, 373, 374, 475, ч.5 ст. 615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 жовтня 2023 року, укладену між прокурором Косівської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 04.10.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 263-1, та ч.1 ст. 263 КК України, та призначити покарання:

- за ч.1 ст. 263-1 КК України 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

- за ч.1 ст. 263 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, з іспитовим строком 1 (один) рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 , ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили у виді особистого зобов`язання залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень процесуальних витрат за проведення у даному кримінальному провадженні судових експертиз.

Скасувати арешт накладений слідчим суддею Косівського районного суду від 06.10.2023 року на речові докази уданому кримінальному провадженні.

Речові докази:

- нарізна вогнепальна зброя - 5,6 мм переломний одноствольний карабін під 5,6-мм спортивно - мисливський гвинтівочний патрон кільцевого спалаху, переробленої на основі конструкції куркової мисливської рушниці моделі ИЖ-18 № НОМЕР_1 . які передано на відповідальне зберігання в камеру речових доказів УЛМТЗ ГУНП в Івано-Франківській області знищити.

- матеріали кримінального провадження №0000067 від 21.02.2023, отримані на підставі ухвали слідчого судді Косівського районного суду від 06.10.2023 про тимчасовий доступ до речей і документів, які долучено до матеріалів кримінального провадження №0000432 залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1