Справа № 331/157/24
Провадження № 1-кп/331/361/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002348 від 18.11.2023 року, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоданилівка Оріхівського району Запорізької області, громадянина України, українця, має середньо-спеціальну освіту, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, 18.11.2023 року о 16-00 годин водій ОСОБА_4 керуючи технічно справним автомобілем «OPEL ZAFIRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Фортечна від вул. Стефанова в напрямку вул. Залізнична в м. Запоріжжя, наближаючись до нерегульованого перехрестя з вул. Костянтина Великого.

В цей час, пішохід ОСОБА_5 рухався кроком по правому тротуару вул. Фортечна, в зустрічному водію ОСОБА_4 напрямку, наближаючись також до нерегульованого перехрестя з вул. Костянтина Великого.

Наблизившись до нерегульованого перехрестя з вул. Костянтина Великого, пішохід ОСОБА_5 вийшов на її проїзну частину, здійснюючи її перетин на протилежну сторону.

Під час подальшого руху, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «OPEL ZAFIRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в`їхавши на нерегульоване перехрестя з вул. Костянтина Великого, виконуючи на ньому маневр лівого повороту в напрямку вул. Дніпровська, не надав дорогу пішоходу ОСОБА_5 , який перетинав проїзну частину вул. Костянтина Великого, на яку він повертав, справа-наліво відносно напрямку його руху, внаслідок чого скоїв на нього наїзд.

Своїми діями водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 10.1, 16.2 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого:

- п. 10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

- п. 16.2. «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку».

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого внутрішноьосуглобового перелому зовнішнього виростку лівої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, яке кваліфікується як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, посилаючись на те, що потерпілий та обвинувачений примирилася, обвинувачений відшкодував завдану шкоду потерпілому.

Потерпілий також заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, зазначив, що шкода йому відшкодована, вони з обвинуваченим примирилися, просив не притягати його до кримінальної відповідальності.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечувала, надала висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, на підтвердження відсутності стану сп`яніння. Просила вирішити долю речових доказів та застосованих заходів забезпечення кримінального провадження.

Заслухавши думку осіб, які беруть участь у розгляді справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення клопотання про закриття провадження у справі, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно положень т. 285 ч. 1 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Нормами ст. 46 КК України встановлено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як було встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, був тверезий під час вчинення злочину, примирився з потерпілим, потерпілий та обвинувачений не заперечують проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Кримінальне правопорушення, відповідно до статті 12 КК України належить до нетяжких злочинів, також характеризується необережною формою вини.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про те, що дане кримінальне провадження слід закрити, ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. 286 ч.1 КК України.

Долю речових доказів суд вирішує у порядку статті 100 КПК України.

Відповідно до положень частини 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на вищевикладене, арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22.11.2023 року на автомобіль «OPEL ZAFIRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 284 ч. 2 п. 1, 285 КПК України та ст. ст. 44, 46 КК України, суд

УХВАЛИВ :

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження №0002348 від 18.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Речовий доказ: автомобіль «OPEL ZAFIRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що переданий на відповідальне зберігання на спеціальний майданчик вилучених транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_4 ..

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 22 листопада 2023 року (ЄУН 334/10689/23, провадження 1-кс/334/3309/23) на автомобіль «OPEL ZAFIRA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , - скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення

Суддя ОСОБА_1