Справа № 135/272/22
Провадження № 1-в/135/82/23
УХВАЛА

іменем України

16.11.2023 Ладижинський міський суд Вінницької області в складі: судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин клопотання захисника ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням випробувального строку засудженого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Ладижинського міського суду надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням випробувального строку засудженого ОСОБА_5 . Згідно клопотання зазначено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 04.04.2022 за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі строком один рік, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на один рік.

Іспитовий строк закінчився та будь-яких обвинувальних вироків за вчинення кримінальних правопорушень під час іспитового строку, відносно ОСОБА_5 не ухвалювалось, а тому ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст.78 КК України.

Випробувальний термін закінчився. Під час іспитового строку ОСОБА_5 зарекомендував себе позитивно. До адміністративної відповідальності притягувався тричі, що не носить систематичний характер.

Під час іспитового строку за №0001285 внесені відомості до ЄРДР від 03.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України за обвинуваченням ОСОБА_5 , яке на даний час не розглянуте. Обвинувальний вирок щодо ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні судом не ухвалювався. Протягом випробувального терміну, покладені судом обов`язки, відповідно до ст.76 КК України виконав у повному обсязі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 клопотання під тримали, просили його задовольнити. Засуджений вказав, що не вчиняв інших кримінальних правопорушень, його вина у вчиненні злочину не доведена.

Представник відділу з питань пробації в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання захисника.

Прокурор вважає, що подання не підлягає задоволенню, оскільки було встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину під час іспитового строку, і справа на даний час розглядається судом.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, особову справу засудженого за час перебування на обліку в органі пробації, дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно з ч. 1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов?язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Судом встановлено, що вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 04.04.2022 ОСОБА_5 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк один рік. На підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Вирок набрав законної сили 12.05.2022.

ОСОБА_5 перебуває на обліку в Гайсинського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області. Зобов`язано засудженого ОСОБА_5 з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції Гайсинського районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що останній виконав покладені судом обов`язки, відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема відомості про вчинення ним злочину під час іспитового строку.

Іспитовий строк закінчився 4 квітня 2023 року.

Встановлено, що у провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває кримінальна справа № 135/514/23 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. На даний час розгляд справи триває. Наявність на розгляді суду вказаного кримінального провадження не є підставою для відмови у задоволенні клопотання захисника, оскільки вину ОСОБА_5 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Частиною 2 статті 2 КК України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Суд зазначає, що в п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Принцип презумпції невинуватості закріплений і у міжнародних договорах, згода на обов?язковість яких надана Верховною Радою України та які відповідно до ч.1 ст. 9 Конституції України, ч. 1 ст. 19 Закону України від 29.06.2004 № 1906-IV «Про міжнародні договори України» є частиною національного законодавства України.

Отже, вказані норми чинного законодавства закріплюють один із основоположних принципів кримінального судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого ніхто не може бути визнаний винним у вчиненні злочину, а також підданий кримінальному покаранню інакше, як за вироком суду і у порядку, визначеному законом.

Зазначене кореспондується з позицією Конституційного Суду України, згідно з якою сам факт порушення кримінальної справи щодо конкретної особи, затримання, взяття під варту, пред`явлення їй обвинувачення не можна визнати як кримінальну відповідальність, оскільки особа не несе кримінальної відповідальності, доки її не буде визнано судом винною у вчиненні злочину і вирок суду не набере законної сили (Рішення від 27 жовтня 1999 року у справі № 1-15/99).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 22 квітня 2010 року у справі «Фатуллаєв проти Азербайджану» вказав, що презумпція невинуватості, втілена в п. 2 ст. 6 Конвенції, є одним із елементів справедливого кримінального судочинства, що забороняє передчасне висловлювання як самим судом, так і представниками інших органів влади думки, що особа, яка «обвинувачується у кримінальному злочині», є винною до того, як це доведено в законному порядку.

Враховуючи те, що на момент закінчення іспитового строку та на час розгляду клопотання захисника про можливість звільнення ОСОБА_5 від покарання, відсутній обвинувальний вирок суду щодо ОСОБА_5 , який би набрав законної сили, немає підстав вважати ОСОБА_5 таким, що вчинив нове кримінальне правопорушення під час іспитового строку.

З огляду на викладене, враховуючи, що іспитовий строк на час розгляду клопотання закінчився, протягом іспитового строку засуджений виконав покладені на нього обов`язки та відсутні докази які б свідчили про визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні нового кримінального правопорушення під час іспитового строку, суд дійшов висновку, що клопотання слід задовольнити та звільнити засудженого від призначеного покарання у зв?язку із закінченням іспитового строку.

Керуючись ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, на підставі ст. ст. 369 - 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання у виді обмеження волі строком 1 рік, призначеного йому по вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 04.04.2022.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя