Справа № 203/3732/23
Провадження № - 1кп/203/731/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження № 0000329 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченої у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6

обвинуваченого у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_7

обвинувачені ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисники ОСОБА_8

ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11

ОСОБА_12

ОСОБА_13

ВСТАНОВИВ:

В провадження Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000329 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в яких прокурор посилається на те, що висунуте обвинувачення обґрунтоване та існують ризики того, що обвинувачені з огляду на тяжкість злочину в якому вони обвинувачуються та розуміння ними можливого призначення покарання, яке підлягає виключно реальному відбуттю, вони будуть намагатись уникнути суду.

Також існує ризик впливу на свідків шляхом їх залякування та впливу на їх родини з метою примушення зміни показань або відмови від раніше наданих свідчень.

Не виключений також ризик впливу на експертів у кримінальному проваджені, так як обвинувачений має зв`язки в правоохоронних органах міста Дніпра та області.

Також обвинувачені можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом координування дій невстановлених співучасників злочину, а також працівників правоохоронних органів міста Дніпра.

Крім того, прокурор вважає доведеним ризик продовження злочинної діяльності, так як обвинувачені не мають стабільного доходу, їх єдиний заробіток становив дохід від злочинної діяльності, а тому цей ризик є доволі суттєвим.

Захисник ОСОБА_12 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризик не доведені, адже обвинувачений має онкологічне захворювання, яке потребує лікування, він має на вихованні дитину і, відповідно, міцні соціальні зв`язки. Перебуваючи на свободі він міг би працювати і забезпечувати свою сім`ю.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав захисника та просив обрати менш суворий запобіжний захід, посилаючись на те, що жоден з ризиків не обґрунтований.

Захисник ОСОБА_10 заперечував проти задоволення прокурора посилаючись на те, що вказані прокурором ризики повторюються з клопотання в клопотання без змін їх формулювання відносно кожного з обвинувачених та все клопотання побудовано на цитатах з КПК без реального обґрунтування наявних ризиків.

Захисник вважає, що ризики не доведені, так як сама по собі тяжкість можливого покарання не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу, доказів того, що обвинувачений може впливати на свідків чи експертів не надано, адже обвинувачений фізично не може нікого налякати. Також доводи прокурора про те, що обвинувачений може когось координувати є не більш ніж домислом.

Доводи про продовження злочинної діяльності необґрунтовані, так як обвинувачений до затримання займався підприємницькою діяльністю і утримував свою сім`ю, яка складається з двох неповнолітніх дітей.

Також захисник звернув увагу на непомірність визначеної прокурором застави, а тому просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Також захисник заявив зустрічне клопотання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_5 на менш м`який у виді нічного домашнього арешту в обґрунтування якого, крім обставин вказаних ним в заперечення проти клопотання прокурора, посилався на те. Що обвинувачений тримається під вартою вже більше року і протягом цього часу у нього виявлено декілька захворювань, які не отримують належного лікування, внаслідок чого проблеми зі здоров`ям поглибились і на сьогоднішній день у обвинуваченого вже діагностовано більш тяжкі хвороби. В разі продовження тримання під вартою останнього та незабезпечення його лікування, існує високий ризик того, що настануть незворотні зміни в стані здоров`я, що неспівмірно з суспільною безпекою, яка начебто забезпечується триманням ОСОБА_5 під вартою.

Обвинувачений підтримав захисника та повідомив, що його лікують пігулками в той час як він потребує більш серйозного лікування, його стан здоров`я постійно погіршується, а тому він підтримав клопотання захисника та заперечував проти клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_11 , а також обвинувачений ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та підтримали клопотання адвоката ОСОБА_10 .

Захисники ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , а також обвинувачена ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на його необґрунтованість, а також звернули увагу на те, що додатків до клопотання не додано, запобіжний захід під час підготовчого засідання має не продовжуватись, а обиратись, однак прокурор про це не просить. Більш того, застава є очевидно непомірною, а тому в разі відмови в задоволенні клопотання адвоката, слід зменшити розмір застави обвинуваченим.

Суд, заслухавши учасників приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, однак так як кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, і підозра трансформувалась в обвинувачення, то обґрунтованість підозри не перевіряється з огляду на те, що суд до вирішення справи не має право давати оцінку доказам і приходити до будь-якого висновку щодо обґрунтованості висунутого обвинувачення.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику того, що обвинувачені ОСОБА_4 і ОСОБА_5 можуть намагатись уникнути суду, так як останні обвинувачуються у вчинені особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі і ця обставина є суттєвою, так як може спонукати до уникнення від правосуддя. Цей ризик збільшується в умовах воєнного стану, коли уникнути суду легше ніж в мирний час.

Також не виключений ризик продовження злочинної діяльності обвинуваченими ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , так як вони обвинувачуються у вчиненні неодиничного злочину, жоден з них до затримання не мав офіційного заробітку, що видно з пояснень самих обвинувачених і доказів того, що вони працювали і забезпечували сім`ю у легальний спосіб обвинувачені не надали, що свідчить про те, що можливо, єдиним доходом обвинувачених була протиправна діяльність.

Доходячи до висновку про наявність ризиків, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрювані можуть їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Що стосується доводів прокурора про те, що обвинувачені можуть впливати на свідків чи експертів, то суд їх не приймає до уваги, так як прокурором не надано доказів того, що обвинувачені намагались на них впливати, мають теоретичну можливість такого впливу, як не надано даних і про те, що свідки чи експерти звертались з заявами про вплив на них.

Про відсутність цього ризику суд вказував в попередній ухвалі, однак прокурор не звернув на це уваги, знову повторивши своє клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Також не доведений ризик перешкоджання кримінальному провадженню, так як на сьогоднішній день всі докази зібрано і координація дій співучасників, навіть якщо вона раніше здійснювалась, втратила свій сенс.

Таким чином суд встановлено наявність ризиків визначених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому до обвинувачених можливо застосувати запобіжний захід.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує: вік та стан здоров`я обвинуваченого, негативних даних про який немає, його соціальні зв`язки, те що він має зареєстроване місце проживання, де живе з дружиною та дитиною, не судимий, до затримання офіційно не працював, а також що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, обставини злочинів описані в обвинувальному акті та роль обвинуваченого у їх вчиненні, тривалість кримінального провадження, строк перебування обвинуваченого під вартою, який обчислюється з вересня 2022 року, що становить значний проміжок часу на сьогоднішній день і очевидно виходить за межі розумного строку, в той час як застосування запобіжного заходу не повинно бути «очікуванням» обвинувального вироку (п. 151 рішення ЕСПЛ у справі «Лабіта проти Італії», п. 51 рішення ЕСПЛ у справі «Латальє проти Франції»). Також слід звернути увагу, що самого по собі тяжкого обвинувачення очевидно не достатньо для продовження втручання в право на свободу та тримання під вартою особи протягом такого тривалого часу (п. 41 рішення ЕСПЛ у справі «Хайреддінов проти України»).

Ризики, які були вагомими на час продовження запобіжного заходу, зменшились на сьогоднішній день, отже суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого буде межувати зі свавіллям, а тому відносно нього може бути обрано більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, який забезпечить нівелювання встановлених судом ризиків.

Суд вдруге повторює, що доводи захисту про хворобливий стан обвинуваченого суд не може оцінити, так як суду не надано жодного доказу, який вказував би на стан здоров`я обвинуваченого, проте захист не виправляє цей недолік, посилається на хвороби обвинуваченого, не надаючи жодних підтверджень.

Вирішуючи питання про доцільність продовження найсуворішого запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує вищевказані ризики, те що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також враховує: вік обвинуваченого, його стан здоров`я, який хворіє на хронічний панкреатит в стадії нестійкої ремісії та хронічний гепатит, його соціальні зв`язки, те що він має зареєстроване місце проживання, де живе з дружиною та дитиною, не судимий, до затримання офіційно не працював, а також, те що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, обставини злочинів описані в обвинувальному акті, його роль у вчиненні злочинів, строк перебування обвинуваченого під вартою, який обчислюється з вересня 2022 року, що становить значний проміжок часу на сьогоднішній день і очевидно виходить за межі розумного строку, в той час як застосування запобіжного заходу не повинно бути «очікуванням» обвинувального вироку (п. 151 рішення ЕСПЛ у справі «Лабіта проти Італії», п. 51 рішення ЕСПЛ у справі «Латальє проти Франції»). Також слід звернути увагу, що самого по собі тяжкого обвинувачення очевидно не достатньо для продовження втручання в право на свободу та тримання під вартою особи протягом такого тривалого часу (п. 41 рішення ЕСПЛ у справі «Хайреддінов проти України»).

Ризики, які були вагомими на час продовження запобіжного заходу, зменшились на сьогоднішній день, отже суд вважає, що продовження тримання під вартою обвинуваченого буде межувати зі свавіллям, а тому відносно нього може бути обрано більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, який забезпечить нівелювання встановлених судом ризиків.

Доводи захисту щодо погіршення стану здоров`я обвинуваченого в умовах СІЗО, суд не приймає до уваги, так як діагноз «Кіфосколеоз грудного відділу хребта діагностований до затримання обвинуваченого і згідно наданих документів він не змінився і стан обвинуваченого не погіршився.

Діагностовано у обвинуваченого синдром подразненого шлунку, еритематозна гастропатія, хронічний холецистопанктреатит, хронічний гастрит, діагностовані у обвинуваченого не свідчать, що його стан здоров`я пов`язаний з травною системою погіршується і він не отримав належного лікування.

Гепатомегалія, дифузні зміни паренхіми печінки та хронічний крептогенний гепатит діагностуванні у обвинуваченого також не свідчать про погіршення здоров`я, так як діагностика цього захворювань здійснювалась кожного разу за результатами більш детальних інструментів дослідження.

Враховуючи викладене не має підстав для зміни запобіжного заходу виключно з метою лікування, в той же час суд вважає за можливе в зв`язку з загальним станом здоров`я обвинуваченого, дозволити йому покидати місце проживання для звернення до медичних установ для отримання лікування.

На підставі викладеного та керуючись ст. 199, 315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора та клопотання захисника ОСОБА_10 задовольнити частково.

Застосувати з 30 жовтня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_4 строком до 30 грудня 2023 р.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

- прибувати до суду за його вимогою;

- цілодобово не залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 без дозволу суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, окрім випадків повітряної тривоги, в разі якої обвинувачений може покинути місця проживання для укриття в найближчому сховищі для збереження свого життя;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і виїзд в Україну.

Застосувати з 30 жовтня 2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_5 строком до 30 грудня 2023 р.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати до суду за його вимогою;

- цілодобово не залишати місце фактичного проживання: АДРЕСА_5 без дозволу суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, окрім випадків повітряної тривоги, в разі якої обвинувачений може покинути місця проживання для укриття в найближчому сховищі для збереження свого життя, а також випадків звернення до медичної установи для отримання лікування за умови попереднього повідомлення про такі дії працівників ВП № 3 Дніпровського РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області;

- носити електронний засіб контролю;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і виїзд в Україну.

Ухвалу направити для контролю прокурору відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_7 та на виконання до ВП № 3 Дніпровського РУП ГУ НП України в Дніпропетровській області.

Повний текст ухвали буде оголошено 31.10.2023 о 11:00 годин

Головуючий суддя ОСОБА_1