КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №755/5184/22Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/2141/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретарів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

потерпілого ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001035, по обвинуваченню:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_12 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 10 листопада 2022 року ОСОБА_9 визнано не винуватим та виправдано через не доведення стороною обвинувачення, що в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Судом першої інстанції ОСОБА_9 виправдано у тому, що він умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків.

За наведеним у вироку обвинуваченням 09.05.2022 року приблизно о 20 годині ОСОБА_9 та дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перебували біля магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_4, де у них винник словесний конфлікт з ОСОБА_11 , який працював дізнавачем відділу дізнання Деснянського УП ГУ НП у місті Києві та виконував свої службові обов`язки.

У ході вказаного конфлікту ОСОБА_9 та дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, помітили, що у ОСОБА_11 на поясі в кобурі знаходилась табельна вогнепальна зброя та почали вимагати надати дозвіл на зброю та пред`явити посвідчення, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_11 та його дружини ОСОБА_13 .

ОСОБА_11 повідомив вказаним особам, що є працівником поліції та має право носити при собі табельну вогнепальну зброю.

Потім вказаний словесний конфлікт продовжився біля автомобіля марки «Kia Ceed», державний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_11 , що знаходився за адресою: АДРЕСА_3, де ОСОБА_11 пред`явив ОСОБА_9 та двом особам, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, спеціальний жетон № НОМЕР_2 співробітника поліції та висловив вимогу припинити протиправні дії.

У ході конфлікту ОСОБА_9 та дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, вирішили вчинити опір працівнику правоохоронного органу та нанести йому тілесні ушкодження з метою перешкоджання діяльності правоохоронних органів, підриву їх авторитету та уникнення відповідальності за вчинення протиправних дій.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 та дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, почали поводити себе зухвало та в грубій формі висловилися образливими словами на адресу ОСОБА_11 , розпочали сутичку з ним, у ході якої, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаними, що перед ними перебуває працівник правоохоронного органу, нанесли йому удари в область обличчя.

Внаслідок дій ОСОБА_9 та двох осіб, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, а саме: перелом кісток носа зі зміщенням уламків, синець спинки носа, синець на передній поверхні правого плеча в середній третині, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи по центру, садна в проекції носо-губного трикутника майже по центру, на фоні крововиливу відповідно 1-му зубу верхньої щелепи справа та відповідно 2-му зубу верхньої щелепи зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати, вважаючи його незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що висновки суду про те, що ОСОБА_9 наніс потерпілому лише один удар, не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки показаннями потерпілого та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 підтверджується, що ОСОБА_9 та дві особи, які були з ним, нанесли ОСОБА_11 численні удари по різних частинах тіла. Даний факт знайшов своє підтвердження під час проведення слідчого експерименту від 13.06.2022 року за участі потерпілого ОСОБА_11 . Крім цього, свідок ОСОБА_13 в наданих суду показаннях підтвердила, що вона бачила, як троє осіб наносили її чоловіку ОСОБА_11 хаотичні удари кулаками в область голови та тулуба, зокрема ОСОБА_9 наніс удар в область грудної клітки.

Зазначає, що матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність у потерпілого ОСОБА_11 численних легких тілесних ушкоджень, які стали результатом спільних та узгоджених дій обвинуваченого та двох осіб, матеріали відносно яких були виділені в окреме провадження і щодо яких було ухвалено вирок на підставі угоди про примирення. Крім цього, наявність легких тілесних ушкоджень у потерпілого підтверджується висновком експерта №042/1-119-2022 від 10.05.2022 року - 20.06.2022 року.

Як вважає прокурор, вказані тілесні ушкодження завдавались у рамках єдиного часового проміжку без відчутної різниці в інтенсивності дій кожного із обвинувачених, а тому їхні дії були складовою єдиного злочинного задуму, у зв`язку із чим їх неможливо виокремити та піддати окремій кваліфікації. Звертає увагу на висновки колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного суду, викладені у постанові від 16.03.2021 року у справі №631/2135/16-к, згідно яких, послідовне нанесення потерпілому ушкоджень всіма засудженими вказує на спільність вчиненого ними кримінально-караного діяння.

За доводами прокурора, допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_17 не спростовують тих обставин, що ОСОБА_9 наносив удари потерпілому ОСОБА_11 , оскільки постійно не спостерігали за обвинуваченим та покинули місце події, коли туди прибув наряд поліції.

Таким чином, як вважає прокурор, оскаржуваний вирок суду є необґрунтованим та невмотивованим, оскільки суд не дав належну оцінку дослідженим доказам та не встановив всіх фактичних обставин кримінального провадження.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржуваний вирок суду скасувати, та ухвалити новий, яким ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 роки, та покласти на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Захисником ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подані заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких він просить оскаржуваний вирок залишити без змін, а подану апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора та потерпілого на підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які заперечували проти апеляційних доводів прокурора та вважали рішення суду законним і обґрунтованим, дослідивши за клопотанням учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, допитавши потерпілого та свідків, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, допитавши свідків у кримінальному провадженні, дослідивши письмові докази, оцінивши кожний доказ, наданий як стороною обвинувачення, так і стороною захисту на предмет належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про виправдання ОСОБА_9 за висунутим обвинуваченням на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, оскільки встановив, що стороною обвинувачення не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями статті 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч.1 ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, крім іншого, повинен вирішити: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 345 КК України передбачена відповідальність за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу чи його близьким родичам побоїв, легких або середньої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легкі тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

За висунутим ОСОБА_9 обвинуваченням (т.1 а.с.7-8) він та дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження 09.05.2022 року приблизно о 20 годині перебували біля магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4, де вживали спритні напої. В подальшому у них осіб винник словесний конфлікт з ОСОБА_11 , який працював дізнавачем відділу дізнання Деснянського УП ГУ НП у місті Києві та знаходився при виконанні своїх службових обов`язків.

У ході вказаного конфлікту ОСОБА_9 та дві особи, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, помітили, що у ОСОБА_11 на поясі в кобурі знаходилась табельна вогнепальна зброя та почали вимагати дозвіл на зброю та пред`явити посвідчення, висловлюючись при цьому нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_11 та його дружини ОСОБА_13 .

ОСОБА_11 повідомив вказаним особам, що є працівником поліції та має право носити при собі табельну вогнепальну зброю.

В подальшому вказаний словесний конфлікт продовжився біля автомобіля марки «Kia Ceed», державний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_11 пред`явив ОСОБА_9 та двом особам, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, спеціальний жетон № НОМЕР_2 співробітника поліції та висловив вимогу припинити протиправні дії.

У ході конфлікту ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи свої протиправні дії, діючи умисно, вирішив вчинити опір працівнику правоохоронного органу та нанести йому тілесні ушкодження з метою перешкоджання діяльності правоохоронних органів, підриву їх авторитету та уникнення відповідальності за вчинення протиправних дій.

З цією метою, реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 почав поводити себе зухвало та в грубій формі висловився образливими словами на адресу ОСОБА_11 , розпочав сутичку з ним, у ході якої, з метою спричинення йому тілесних ушкоджень, діючи умисно, незаконно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаним, що перед ними перебуває працівник правоохоронного органу, наніс йому удари кулаками в область обличчя.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, а саме: перелом кісток носа зі зміщенням уламків, синець спинки носа, синець на передній поверхні правого плеча в середній третині, крововилив на слизовій оболонці верхньої губи по центру, садна в проекції носо-губного трикутника майже по центру, на фоні крововиливу відповідно 1-му зубу верхньої щелепи справа та відповідно 2-му зубу верхньої щелепи зліва, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, як вбачається із висунутого ОСОБА_9 обвинувачення, він одноособово наносив потерпілому удари кулаками в область обличчя, внаслідок чого потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, підтвердженні висновком експерта № 042/1-119-2022 від 10.05.2022 року - 20.06.2022 року.

В суді першої та апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнав та показав, що потерпілому ОСОБА_11 жодних ударів, зокрема у область голови чи плеча, не наносив. Також зазначив, що не усвідомлював, що потерпілий є працівником поліції, оскільки ОСОБА_11 не показував службове посвідчення чи жетон працівника поліції. Визнає, що дійсно в той час, як проводив відеозапис конфлікту, на адресу потерпілого висловлювався нецензурною лайкою.

Допитаний в суді першої та апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_11 суду показав, що 09.05.2022 року приблизно о 19 годині 30 хвилин йому подзвонила дружина та просила забрати її з роботи. При цьому повідомила, що біля закладу, в якому вона працює, троє чоловіків не хочуть залишати столик та не реагують на її зауваження. Прибувши до закладу, де працює дружина, він побачив трьох невідомих йому осіб, які сиділи за столиком. На його прохання залишити заклад особи відреагували негативно, через що між ними виник словесний конфлікт. Він з дружиною зачинили магазин та пішли до запаркованого автомобіля, однак біля автомобіля вказані троє чоловіків наздогнали їх та почали нецензурно висловлюватись у їх бік та словесно ображати. При цьому, ОСОБА_9 дістав мобільний телефон та почав знімати конфлікт на камеру телефону. Він висловив чоловікам вимогу припинити свої дії та ще раз пояснив, що він є працівником поліції, показав жетон, проте такі дії не зупинили цих осіб. В подальшому ОСОБА_18 наніс йому удар головою в область носа, а потім удар рукою в область обличчя. Він відштовхнув нападника. ОСОБА_9 продовжував знімати конфлікт на телефон. Потерпілий зазначає, що коли в іншої (третьої) особи з рук випав мобільний телефон, усі троє почали наносити йому хаотичні удари по голові, тулубу та руках. Потім приїхали працівники поліції та зупинили конфлікт.

Крім цього, в суді апеляційної інстанції потерпілий повідомив, що тілесні ушкодження, а саме травму носа - перелом кісток носа зі зміщенням уламків, синець спинки носа та крововилив на слизовій оболонці верхньої губи по центру, були заподіянні ОСОБА_18 , шляхом завдання удару головою в область носа. Вважає, що тілесні ушкодження у формі синця - на передній поверхні правого плеча в середній третині, виникли в результаті хаотичних ударів трьох осіб; садна в проекції носо-губного трикутника майже по центру, на фоні крововиливу відповідно 1-му зубу верхньої щелепи справа та відповідно 2-му зубу верхньої щелепи зліва, виникли в результаті нанесення йому ОСОБА_18 удару рукою в область обличчя. Які конкретні тілесні ушкодження заподіяв йому обвинувачений ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_11 пояснити не зміг.

Допитана в суді першої та апеляційної інстанції свідок ОСОБА_13 надала суду показання, аналогічні показанням ОСОБА_11 , а також повідомила, що коли вона сіла на пасажирське сидіння автомобіля, її чоловік знаходився біля водійських дверей автомобіля. В цей час до них підійшли вказані троє осіб, продовжили словесно ображати її чоловіка та вимагали у нього показати дозвіл на зброю. Вона викликала поліцію. Бачила, як один із трьох осіб наніс удар потерпілому головою в область носа, а інший знімав на телефон, хто саме не пам`ятає. В подальшому ОСОБА_9 та інших двоє осіб почали наносити її чоловіку ОСОБА_11 хаотичні удари кулаками в область голови та плечей.

Допитаний в суді першої та апеляційної інстанції свідок ОСОБА_19 суду показав, що 09.05.2022 року в складі патруля виїжджав за викликом. По прибуття на місце події бачив, як ОСОБА_9 наніс удар відкритою долонею руки в область голови потерпілого. У подальшому конфлікт було зупинено, а ОСОБА_9 затримано.

Допитаний в суді першої та апеляційної інстанції свідок ОСОБА_14 суду показав, що 09.05.2022 року по прибуття га місце події в складі патруля поліції бачив, як обвинувачений правою рукою наніс один удар в ліве вухо потерпілого.

Допитаний в суді першої та апеляційної інстанції свідок ОСОБА_16 суду показав, що 09.05.2022 року він з ОСОБА_17 знаходились неподалік будинку по АДРЕСА_4 , де на вулиці відмічали його День народження. Бачив, як неподалік закладу «Рюмка онлайн» сиділи троє чоловіків, у тому числі і обвинувачений ОСОБА_9 , та голосно розмовляли. Приблизно о 20 годині до вказаного закладу підійшов потерпілий ОСОБА_11 , та почав допомагати дівчині збирати стільці біля закладу. Потім потерпілий з дівчиною закрили заклад та підійшли до вказаних трьох чоловіків. Дівчина почала кричати на них, чоловіки зібрались та пішли. Після цього, дівчина з потерпілим підійшли до автомобіля. Дівчина сіла на пасажирське сидіння, а потерпілий залишився біля автомобіля. У цей час до авто підійшли вказані троє чоловіків та почали чіплятись до потерпілого, вимагали дозвіл на зброю та посвідчення. У ході даного конфлікту чоловік, який був невеликого зросту, головою наніс удар в область голови потерпілого, а чоловік, який був вищого зросту, наніс удар долонею руки в область голови потерпілого. Стверджує, що обвинувачений ОСОБА_9 знімав подію на мобільний телефон та жодних ударів потерпілому не наносив. Через декілька хвилин приїхали працівники поліції та зупинили конфлікт, а він з ОСОБА_17 покинули місце події.

Допитана в суді першої та апеляційної інстанції свідок ОСОБА_17 суду надала показання, аналогічні показанням свідка ОСОБА_16 .

Як встановлено із дослідженого судом першої інстанції висновку експерта № 042/1-119-2022 від 10.05.2022 року - 20.06.2022 року, у ОСОБА_11 виявлено наступні тілесні ушкодження: а) травма носа - перелом кісток носа зі зміщенням уламків, синець спинки носа; б) синець - на передній поверхні правого плеча в середній третині; в) крововилив - на слизовій оболонці верхньої губи по центру; г) садна - в проекції носо-губного трикутника майже по центру, на фоні крововиливу відповідно 1-му зубу верхньої щелепи справа та відповідно 2-му зубу верхньої щелепи зліва.

Суд першої інстанції, оцінивши письмові докази, показання обвинуваченого, потерпілого та свідків, обґрунтовано дійшов висновку про відсутність достатніх та переконливих доказів того, що виявлені у потерпілого легкі тілесні ушкодження були спричинені саме обвинуваченим ОСОБА_9 шляхом нанесення потерпілому ударів в область обличчя.

Крім цього, як правильно встановив суд першої інстанції та це знайшло своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, потерпілий ОСОБА_11 повідомив, що тілесні ушкодження, а саме травма носа; крововилив - на слизовій оболонці верхньої губи по центру та садна - в проекції носо-губного трикутника майже по центру, на фоні крововиливу відповідно 1-му зубу верхньої щелепи справа та відповідно 2-му зубу верхньої щелепи зліва, виникли в результаті ударів, заподіяних ОСОБА_18 головою та рукою в область голови потерпілого. Які конкретні тілесні ушкодження та в яку область тіла отримав потерпілий в результаті нанесених ударів обвинуваченим ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_11 не зміг повідомити та зазначив, що удари наносились хаотично трьома особами.

Суд першої інстанції також дійшов обґрунтованого висновку про неузгодженість та не послідовність показань свідка ОСОБА_13 , оскільки свідок під час слідчого експерименту повідомляла про нанесення ОСОБА_9 хаотичних ударів в область голови потерпілого. В суді першої інстанції свідок повідомила про нанесення потерпілому хаотичних ударів в область грудної клітки, а в суді апеляційної інстанції повідомила, що ОСОБА_9 та інші двоє осіб почали наносити її чоловіку ОСОБА_11 хаотичні удари кулаками в область голови та плечей.

Суд також критично поставився до показань свідків працівників поліції ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_14 , які прибули на місце події в складі екіпажу поліції, оскільки дані особи, як і потерпілий, є працівниками поліції. При цьому свідок ОСОБА_20 не повідомляла про нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, а свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_14 у своїх свідченнях вказали про нанесення ОСОБА_9 відкритою правою долонею руки удару в ліве вухо, проте такі тілесні ушкодження в даній частині голови висновком експерта № 042/1-119-2022 від 10.05.2022 року не встановлено.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності винуватості особи повинні тлумачитися на її користь.

Суд зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, з урахуванням рішень Конституційного Суду України та практики Європейського суду з прав людини.

За змістом п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенції) кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим, доки його вину не буде доведено із законом. Європейський суд неодноразово зазначав, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (справа «Нечипорук і Йонкало проти України».

Оцінивши всі докази, надані стороною обвинувачення, на предмет їх належності, допустимості та достовірності, а в сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд першої інстанції, з посиланням на положення ст.62 Конституції України, статті 17 КПК України, обґрунтовано, вмотивовано та на законних підставах дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що в діянні обвинуваченого ОСОБА_9 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Цим самим спростовуються апеляційні доводи прокурора про те, що оскаржуваний вирок суду є необґрунтованим та невмотивованим, оскільки суд не дав належну оцінку дослідженим доказам та не встановив всіх фактичних обставин кримінального провадження.

В поданій апеляційній скарзі прокурор також посилається на те, що заподіяні потерпілому ОСОБА_11 тілесні ушкодження стали результатом спільних та узгоджених дій обвинуваченого та двох осіб, матеріали відносно яких були виділені в окреме провадження і щодо яких було ухвалено вирок на підставі угоди про примирення. При цьому, вказані тілесні ушкодження завдавались у рамках єдиного часового проміжку без відчутної різниці в інтенсивності дій кожного із обвинувачених, а тому їхні дії були складовою єдиного злочинного задуму, у зв`язку із чим їх неможливо виокремити та піддати окремій кваліфікації.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами прокурора та вважає їх необґрунтованими.

За приписамист.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Як вже зазначалось вище, відповідно до висунутого ОСОБА_9 обвинувачення за обвинувальним актом, він одноособово наносив потерпілому удари кулаками в область обличчя, внаслідок чого потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я, та наведені у висновку експерта № 042/1-119-2022 від 10.05.2022 року - 20.06.2022 року.

При цьому, в межах висунутого ОСОБА_21 обвинувачення не зазначалось, що тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_11 були спричинені групою осіб за попередньою змовою, внаслідок спільних та узгоджених дій обвинуваченого та двох осіб, матеріали відносно яких були виділені в окреме провадження, та їхні дії були складовою єдиного злочинного задуму.

В той же час аналіз висунутого обвинувачення (т.1 а.с.5-9) свідчить про те, що ОСОБА_21 та іншим двом особам, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, формулювання обвинувачення є повністю ідентичними, без зазначення того, що даний злочин вчинено у співучасті з іншими особами.

З огляду на викладене, апеляційним переглядом не встановлено істотних порушень судом вимог кримінального процесуального закону при розгляді даного провадження та неправильного застосування норм матеріального права, як на це посилається прокурор у поданій апеляційній скарзі, а його висновки відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, колегія суддів залишає виправдувальний вирок суду без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 листопада 2022 року, ухвалений щодо ОСОБА_9 , залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - без задоволення.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції.

Судді:

________________ ________________ ________________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4