Справа № 740/6937/23
Провадження № 1-кп/740/112/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

- прокурор ОСОБА_3 ,

- обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000889 від 07.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Семенівка Чернігівської обл., є громадянином України, має середню технічну освіту, вдівець, має малолітню дитину (9 місяців), військовослужбовець, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

установив:

Військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат

ОСОБА_4 , діючи умисно, на порушення вимог ст. 41, 68, 92 Конституції України, ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, ст. 11, 12, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 X-II, п. п. 1, 9 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п. 8.1, 14.1, 15.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, за невстановлених обставин, але не пізніше 16 год. 49 хв. 27.04.2023, без передбаченого законом дозволу, придбав бойові припаси, а саме: 89 патронів калібру 5,45х39 мм, 29 патронів калібру 7,62х54R та вибухові речовини, а саме: 12 підривачів М-12, які містять заряд вибухової речовини тетрил, 3 протитанкові гранати ПГ-7С, які містять заряд вибухової речовини окфол, нітроцелюлозний порох загальною масою 19 488,5 г, димний порох загальною масою 353,8 г, після чого незаконно переніс вказані бойові припаси та вибухові речовини до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав до моменту їх виявлення та вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку 27.04.2023 у період часу з 16 год. 49 хв. до 20 год. 57 хв. у приміщенні будинку та сараю.

Указаними діями ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, зберігання, носіння бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в обсязі обвинувачення, не оспорював обставини, викладені в обвинувальному акті, пояснивши при цьому, що він правильно розуміє зміст пред`явленого йому обвинувачення та не заперечує проти визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Надав показання, що з початком вторгнення військ рф на територію України у 2022 році він брав участь у захисті території держави, а саме поблизу с. Хвилівка Ніжинського району Чернігівської області, отримав при цьому вказані бойові припаси та вибухові речовини. Після відступу військ рф він не повернув у військкомат отримані бойові припаси та вибухові речовини, залишив у себе, бо думав, що ті можуть повернутися, можливий повторний наступ. Пізніше він поїхав на фронт, а повернувшись додому, не знав куди їх здавати, залишив у себе вдома за адресою: АДРЕСА_2 , де він на той час проживав з дружиною, яка нещодавно померла, і він разом з малолітньою дитиною, 2023 р. н., переїхав проживати до своїх батьків за місцем реєстрації. Розкаювався та шкодував у вчиненому, засуджував свої дії, обіцяв не повторювати подібного. Просив застосувати мінімальну міру покарання.

Ураховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів у справі стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Оцінивши встановлені у справі обставини, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в придбанні, зберіганні, носінні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , не встановлено.

Також при призначенні покарання суд ураховує відомості про особу обвинуваченого, а саме те, що він має середню технічну освіту, вдівець (дружина померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), має малолітню дитину ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), військовослужбовець, має місце реєстрації та проживання, за яким характеризується посередньо, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше не судимий.

За сукупністю вищенаведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України в межах, установлених у санкції вказаної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі.

Зважаючи на позицію прокурора про можливість звільнення обвинуваченого від призначеного покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, суд вважає, що таке звільнення від відбуття покарання можливо застосувати до обвинуваченого.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд ураховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він повністю визнав свою вину, розкаявся, засуджував свої дії, а також відомості про особу винного.

Наведені вище обставини у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та надають підстави для застосування ст. 75 КК України, тому суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, установивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без реального відбування покарання та ізоляції від суспільства.

Водночас суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_4 у період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 , попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався і відповідного клопотання не надходило до суду.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не подавався.

У кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта та проведенням експертизи, у загальному розмірі 36 328,00 грн, які на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 124, ч. 3 ст. 349, ст. 369 - 371, 373, 374, 376, 615 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 36 328 (тридцять шість тисяч триста двадцять вісім) гривень процесуальних витрат на залучення експерта для проведення експертизи.

Речові докази:

- 30-мм реактивний сигнальний патрон однозірковий зеленого кольору, 3 капсульні втулки КВ-4, нітроцелюлозний порох загальною масою 19 488,5 г, димний порох загальною масою 353,8 г, 106 патронів, які зберігаються в камері збереження речових доказів Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, та 12 підривачів М-12, 3 протитанкові гранати ПГ-7С, які зберігаються на відповідальному зберіганні у військовій частині НОМЕР_2 , передати для потреб Збройних Сил України;

- 6 демонтованих патронів та 6 гільз, які зберігаються в камері збереження речових доказів Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1