23.10.2023
Справа № 331/4516/23
Провадження № 1-кс/331/1549/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001299 від 19.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором групи прокурорів, що здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, по кримінальному провадженню № 0001299 від 19.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України

В обґрунтування вищезазначеного клопотання зазначено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 використовуючи профіль у соціальній мережі «Однокласники», за допомогою всесвітньої мережі Інтернет поширює відповідні протиправні матеріали, які спрямовані на виправдуванням збройної агресії російської федерації проти України та підтримку дій зс рф.

Враховуючи викладене, 04.08.2023 органом досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24.07.2023 було проведено обшук за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час проведення якого було виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон Хіаоmі. модель Мі а2 lite, у корпусі чорного кольору, ІМЕІ І: НОМЕР_1 , ІМЕІ І: НОМЕР_2 та сім-картами з номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- Предмет схожий на штик-ніж з гравіюванням «АК-47 СССР»;

- Предмет схожий на травматичний пістолет чорного кольору з нанесеним гравіюванням на затворній рамі «АТМАСА 2008 LIGHT», з іншого боку « НОМЕР_5 » та «Са1.9 mm».

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

04.08.2022 постановою слідчого вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , речі та предмети було визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, окрім ноутбуку у сірому корпусі марки ASUS моделі: X75V, ID: 7KC8N0BC215139326, який не містить ознак вчинення злочину, передбачено ч. 2 ст. 436-2 КК України та повернутий володільцю ОСОБА_5 актом - прийому передачі тимчасово вилученого майна від 04.08.2023.

Згідно із ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171- 174 цього Кодексу.

Відповідно до п. 6 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, що одержані фізичною або юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено, конфіскуються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Так, зазначені речі та предмети, які було вилучено під час обшуку, а саме предмети схожі на штик-ніж та травматичний пістолет, можуть містити ознаки речей, вилучених із обігу, тобто можуть містити ознаки вогнепальної та холодної зброї, належність яких встановлюється після проведення відповідних досліджень, у зв`язку з чим необхідно накласти арешт на зазначені предмети.

Відтак, наразі всі вилучені під час обшуку за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 предмети у вигляді мобільного телефону, оглянуті та мають ознаки інформації щодо обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, а також причетності до його вчинення ОСОБА_5 .

В той же час незастосування заборони та обмеження у користуванні і розпорядженні вищезазначеними речами може призвести до їх приховування та знищення, адже вони можуть безпосередньо свідчити про причетність до вчинення вказаного злочину, а отже призведе до знищення доказів протиправної діяльності.

Враховуючи цей факт, керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України «Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна», прошу провести розгляд клопотання без виклику ОСОБА_5 .

На підставі вищевикладеного просить сдідчого суддю клопотання задовольнити. Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке було вилучене 04.08.2023 під час проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- мобільний телефон Хіаоmі, модель Мі а2 lite, у корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 та сім-картами з номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- предмет схожий на штик-ніж з гравіюванням «АК-47 СССР»;

- предмет схожий на травматичний пістолет чорного кольору з нанесеним гравіюванням на затворній рамі «АТМАСА 2008 LIGHT», з іншого боку « НОМЕР_5 » та «Са1.9 mm».

Виконання ухвали доручити співробітникам Управління Служби безпеки України в Запорізькій області.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про статус суддів»: суддя, при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності, слідчого, прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, взявши до уваги заяву слідчого, вивчивши доводи клопотання та долучені до нього копії документів, прийшов до наступного.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-її). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А «296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49-62, від 10 травня 2007 року. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 16, 21, 93, 98-100, 117, 131, 132, 167, 170-174 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_3 , про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001299 від 19.07.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке було вилучене 04.08.2023 під час проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- мобільний телефон Хіаоmі, модель Мі а2 lite, у корпусі чорного кольору, ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 та сім-картами з номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- предмет схожий на штик-ніж з гравіюванням «АК-47 СССР»;

- предмет схожий на травматичний пістолет чорного кольору з нанесеним гравіюванням на затворній рамі «АТМАСА 2008 LIGHT», з іншого боку « НОМЕР_5 » та «Са1.9 mm»

Ухвала підлягає негайному виконанню співробітникам УСБУ в Запорізькій області.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її винесення.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя: ОСОБА_1