Справа № 466/6185/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1355/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 червня 2023 року про арешт майна,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 червня 2023 року клопотання слідчого задоволено.

Накладено арешт на майно, належне ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те яке придбав та фактично користується ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: автомобіль MERCEDES-BENZ GLE 63 5461, (2017), чорного кольору № кузова НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , з метою поміщення його на арешт майданчик.

На ухвалу слідчого судді адвокат ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді, повернути автомобіль власнику ОСОБА_8 .

Зазначає, що про наявність ухвали ОСОБА_8 , як власнику майна не було відомо. Від свого сина ОСОБА_9 дізналась, що 25-26.10.2023 під час ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України з матеріалами кримінального провадження йому стало відомо про накладення арешту на автомобіль та про вилучення його на арешт майданчик у с. Солонка, Львівської області 26.10.2023 працівниками поліції.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що автомобіль належить їй на праві особистої власності. Накладення арешту на рухоме майно позбавляє її можливості вільно ним володіти, користуватись, розпоряджатись, тобто порушує її право власності.

Адвокат ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримав, просив її задоволити.

Прокурор ОСОБА_6 у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити.

Заслухавши доповідь судді, виступ адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_6 щодо законності судового рішення, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу залишити без задоволення з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно відповідає вимогам ст. 370 КПК України, є законною, вмотивованою та обґрунтованою.

Згідно з ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п.3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належним чином дотримані.

Слідчим відділенням Відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження внесеному до ЄРДР за № 0000796 від 18.05.2023 ч. 4 ст. 190 КК України.

31.05.2023 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування встановлено, що 30.05.2023, приблизно о 14:50 год., ОСОБА_9 , перебуваючи в офісному приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) в особливо великих розмірах, керуючись корисливим мотивом, з метою власного протиправного збагачення, ввів в оману потерпілого ОСОБА_11 , якому повідомив, що може здійснити продаж квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , із цією метою представився працівником компанії MATTIS, до якої насправді жодного відношення не має, та уклав із ОСОБА_11 два фіктивні договори завдатку: № 138 від 30.05.2023, відповідно до умов якого, покупець передає продавцеві завдаток в розмірі 750 000 грн за придбання квартири АДРЕСА_4 (загальною вартістю 2 062 500 грн); №139 від 30.05.2023, відповідно до умов якого, покупець передає продавцеві завдаток в розмірі 750 000 грн за придбання квартири АДРЕСА_5 (загальною вартістю 2 062 500 грн), отримавши від ОСОБА_11 грошові кошти в загальній сумі 1 500 000 грн, та таким чином заволодів чужим майном шляхом обману в особливо великому розмірі.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає вимогам ч. 2, 3, 5 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

Також апеляційний суд вважає, що станом на день апеляційного перегляду відсутні підстави для скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно із врахуванням того, що арештоване майно було придбане ОСОБА_9 за 84 000 доларів США, які він особисто передав ОСОБА_12 (а.с. 18) і даним транспортним засобом користується саме ОСОБА_9 і матеріали клопотання містять відповідні підтвердження про це (а.с. 19-29). ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману в особливо великому розмірі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та відповідно до КК України покарання, у разі визнання його винним за ч. 4 ст. 190 КК України арештоване майно підлягає конфіскації.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності, необґрунтованості судового рішення та неповноти судового розгляду колегія суддів до уваги не бере, як безпідставні.

При вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею на виконання вимог ч. 2 ст. 173 КПК України враховано можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що відповідає конституційним нормам.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді клопотання про арешт майна слідчим суддею допущено не було.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону й підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

поновити адвокату ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 13 червня 2023 року про накладення арешту на майно залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_10 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4