Справа №766/556/24
н/п 1-кп/766/2311/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 08.01.2024 року за №0000072 за обвинуваченням:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець м. Іллічівськ Одеської обл., українець, громадянин України, з професійно - технічною освітою, неодружений, має на утриманні батька інваліда ІІІ групи, фізичних та психічних вад здоров`я не має, інвалідності не має, військовослужбовець військової служби за мобілізацією, гранатометник 2 десантно - штурмового відділення 3 десантно - штурмового взводу десантно - штурмової роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України

встановив:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації та проходячи військову службу на посаді гранатометника 2 десантно - штурмового відділення 3 десантно -штурмового взводу десантно - штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», 08.11.2023 року близько 20-50 год., перебуваючи на території ротного командно - спостережного пункту військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст.ст. 2, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати обов?язки військової служби, відкрито відмовився виконати бойове розпорядження N0811/21дск від 08.11.2023 року командира НОМЕР_2 окремого батальйону морської піхоти (командир військової частини НОМЕР_1 ) майора ОСОБА_6 щодо виконання бойового завдання в районі н.п. Кринки Олешківської міської громади Херсонського району Херсонського області з метою форсування річки Дніпро та проведення наступальних (штурмових) дій у визначеному напрямку, про що відкрито заявив своєму прямому начальнику - командиру десантно - штурмової роти військової частини НОМЕР_1 капітану ОСОБА_7 , та, як наслідок, не виконав цей наказ, хоча об?єктивно повинен був і міг його виконати.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 402 КК України як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, фактичні обставини справи не оспорив. Дав показання про те, що 08.11.2023 року у вечірній час військовослужбовцям його підрозділу був оголошений наказ про форсування на лівий берег Дніпра в район н.п. Кринки. Інші військовослужбовці відмовилися його виконувати, він також відмовився, прийнявши необдумане рішення під впливом позиції інших. Висловив жаль з приводу вчиненого та бажання в подальшому проходити військову службу.

Оскільки обвинувачений визнав свою провину, фактичні обставини справи не оспорює і, як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів в добровільності його позиції немає, суд, з врахуванням думки учасників судового розгляду, визнав відповідно до ст. 349 КПК України недоцільним дослідження інших доказів у справі.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за законом віднесений до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, за матеріалами справи характеризується фактично позитивно, має на утриманні батька інваліда ІІІ групи, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, злочин вчинив вперше. Обставинами, які пом`якшують покарання, визнає повне визнання вини та щире каяття, яке виразилося у тому, що обвинувачений висловив жаль з приводу вчиненого та намір не вчиняти подібних дій у майбутньому. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Крім того, при визначенні міри покарання, суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання.

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Так, суд враховує, що обвинувачений тривалий час приймає участь у захисті України від збройної агресії російської федерації, як свідчать матеріали справи при цьому порушень військової дисципліни не допускав, після вчинення злочину був затриманий в порядку ст. 208 КПК України лише 30.11.2023 року, до цього часу військову частину не залишав, оскільки усвідомлював протиправність свого вчинку та мав бажання надалі проходити військову службу.

Тому, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, обставин вчиненого обвинуваченим інкримінованого йому діяння, практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання, враховуючи дані про особу обвинуваченого і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку обвинуваченого за час досудового й судового слідства, суд приходить до висновку, що конкретні обставини справи та наведені вище дані про особу обвинуваченого у сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину і дають підстави для прийняття рішення про можливість призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 402 КК України, обмежень для призначення якого з огляду на вимоги ст. 63 КК України не вбачається. При цьому, враховуючи позицію обвинуваченого, який і в подальшому бажає проходити військову службу і захищати Україну від збройної агресії російської федерації, суд вважає також за можливе згідно ст. 62 КК України замість позбавлення волі призначити обвинуваченому покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, що у свою чергу відповідатиме завданням та цілям кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та на переконання суду буде достатнім для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Також при обранні міри покарання суд враховує думку прокурора про можливість призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України.

Процесуальні витрати, речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373 - 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 62 КК України замінити ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 402 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік на покарання у виді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 1 (один) рік.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дати набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 30.11.2023 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення відповідає 1 дню тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області з урахуванням обмежень, визначених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Для обвинуваченого строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений, захисник мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Обвинувачений має право заявити клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копію вироку після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1