ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/6769/23

Провадження № 11-сс/4820/414/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

судді - доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, кримінальне провадження №0001515 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2023 року щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою, клопотання слідчого СВ Кам`янець- Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області про обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту задоволено частково, обрано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Дунаївці Хмельницької області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого у АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, з середньою освітою, одруженому, на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючому водієм у ТОВ «Енергетично-дорожнє будівництво», не судимому,

запобіжний захід у виді домашнього арешту (у певний період доби) до 25 листопада 2023 року, включно, з покладенням обов`язків: не відлучатися з 21 год. до 6 год. наступної доби з житла ОСОБА_8 , що за адресою АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживанню та роботи: здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала діє до 25 листопада 2023 року включно.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що враховуючи доведеність стороною обвинувачення обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 , інкримінованого кримінального правопорушення, існування високої ймовірності того, що він може вчиняти дії, передбачені у ч.1 ст.177 КПК України, а інші більш м`які запобіжні заходи не будуть дієвими та не зможуть запобігти зазначеним ризикам, підозрюваному ОСОБА_6 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту (нічного), так як, останній офіційно працевлаштований, зобов`язаний утримувати двох малолітніх дітей, виявив бажання відшкодувати збитки потерпілому.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, прокурор ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу і постановити нову, якою застосувати до підозрюваного за ч. 1 ст. 122 КК України ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

Вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необгрунтованою та невмотивованою, оскільки слідчий суддя, відмовляючи в задоволенні клопотання, безпідставно прийшов до переконання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту (у певний період доби).

Апелянт звертає увагу на те, що дані, які характеризують підозрюваного, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, так як такі обставини існували і на момент скоєння кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Окрім того, слідчий суддя не взяв до уваги те, що підозрюваний, після вчиненого злочину, покинув постійне місце проживання та переїхав з м.Дунаївці, в інший населений пункт - с.Зіньківці Кам`янець-Подільського району, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вважає, що викладені у клопотанні обставини свідчать, що обрання запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту є справедливим і співрозмірним вчиненому ОСОБА_6 діянню, що набрало значного суспільного резонансу.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора на підтримку поданої апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів судової палати вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122КК України, у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Вказане правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.09.2023 року за №0001515.

З клопотання слідчого слідує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину підтверджується матеріалами кримінального провадження №0001515, а саме, даними:

-протоколу про прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_9 від 24.09.2023;

-протоколу допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

-протоколу огляду місця події;

-протоколів допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

-протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Згідно з положеннями частини першою статті 176 КПК України запобіжними заходами, зокрема, є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу, згідно вимог ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті.

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2 цієї ж статті домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.

Крім того, відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Штегмюллер проти Австрії» вказав, що застосування до особи обмеження волі можливо лише за наявності ризику неявки підозрюваного (обвинуваченого) на судовий розгляд, або інших ризиків, які мають бути реальними та обґрунтованими, тобто не бути загальними та абстрактними.

Згаданий суд по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків ще й процесуальну поведінку особи, що унеможливлює застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді, що сторона обвинувачення довела обґрунтованість підозри вчинення злочину такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування домашнього арешту.

При цьому, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя прийшов до висновку, що обираючи вид домашнього арешту, слід врахувати, що підозрюваний офіційно працевлаштований, він зобов`язаний утримувати двох малолітніх дітей, виявив бажання відшкодовувати збитки потерпілому, позитивно характеризується, одружений, є батьком двох малолітніх дітей, а тому йому слід дозволити працювати і покидати житло у денну пору доби. На підозрюваного слід покласти обов`язки, які забезпечують його належну процесуальну поведінку.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При розгляді клопотання слідчого, слідчим суддею встановлено наявність передбачених законом обставин, які пов`язують можливість застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 21 год. до 06 год. наступної доби, з покладенням на нього визначених обов`язків, та недоцільність застосування до підозрюваного іншого, більш суворого, запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід, який обрав слідчий суддя, на переконання колегії суддів, зможе запобігти доведеним ризикам у виді переховування від органів досудового розслідування, впливу на потерпілого, свідків чи іншим чином перешкоджання розслідуванню.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується, має постійне місце проживання, одружений, є батьком двох малолітніх дітей, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, виявив бажання відшкодовувати збитки потерпілому, що у сукупності свідчить про те, що ймовірність настання наявних у справі ризиків є невисокими та запобігти їм може і менш суворий запобіжний захід ніж цілодобовий домашній арешт.

Твердження прокурора, в апеляційній скарзі, про те, що суд безпідставно прийшов до переконання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту (нічного), позбавлені підстав, оскільки слідчим суддею враховані всі ризики та характеризуючі дані підозрюваного, зокрема, визнання ним вини, бажання відшкодовувати збитки потерпілому, наявність двох малолітніх дітей, офіційне працевлаштування.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що дані, які характеризують підозрюваного, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, так як такі обставини існували і на момент скоєння кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці, є безпідставними, оскільки прокурором в судовому засіданні місцевої та апеляційної інстанції не доведено існування, зазначених в клопотанні слідчого ризиків, та підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу. Крім того, відповідно до положень ст.178КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен оцінити в сукупності всі перераховані обставини, які на думку колегії суддів вірно визнані слідчим суддею підставою для обраного підозрюваному ОСОБА_6 вказаного запобіжного заходу.

Щодо доводів в апеляційній скарзі про те, що слідчий суддя не взяв до уваги те, що підозрюваний після вчиненого злочину покинув постійне місце проживання та переїхав з м.Дунаївці, в інший населений пункт - с.Зіньківці Кам`янець-Подільського району, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, то такі доводи позбавлені підстав, так як в судовому засіданні апеляційної інстанції такий ризик не знайшов свого підтвердження, оскільки ОСОБА_6 не має намір ухилятися від слідства, визнає вину, згідний до співпраці з досудовим органом, виявив бажання відшкодувати заподіяну шкоду потерпілому, при цьому має двох малолітніх дітей та постійне місце роботи.

Інші доводи прокурора не містять інформації, яка б вказувала на суттєві порушення законодавства та давали б підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді.

З наведених підстав апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 жовтня 2023 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, в певний період доби, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її постановлення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2