У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.11.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Христинівка Христинівського району Черкаської області, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 25 листопада 2023 року з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_5

підозрюваний ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції з Христинівським районним судом Черкаської області)

захисник ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції з Христинівським районним судом Черкаської області)

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, що полягає у забороні у певний період доби, з 22:00 год. по 06:00 год. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 25 листопада 2023 року.

Покладено на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор зазначає, що слідчим суддею не враховано, що під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,2,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Оскільки злочин, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_6 має досить високий ступінь суспільної небезпеки, прокурор вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваного, окрім як домашнього арешту, не дозволить в повній мірі органу досудового розслідування виконати завдання кримінального провадження.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000003, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

За версією органу досудового розслідування, в період з 07.07.2020р. по 31.12.2020р. службові особи РФ « Одеська залізниця» та ТОВ « Магістраль-Юг», а саме ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, бажаючи настання негативних наслідків, шляхом зловживання службовим становищем, діючи всупереч інтересам АТ «Укрзалізниця», під час проведення планового ремонту лінійного (технологічного) обладнання моторвагонного рухомого складу, що перебуває на балансі та у власності АТ «Укрзалізниця», заволоділи коштами в особливо великих розмірах на загальну суму 1 620 390 грн., що в 600 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, чим спричинили шкоду АТ «Укрзалізниця» на суму 1 620 390 грн..

03.10.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якої міри запобіжного заходу ніж домашній арешт.

Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого, слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, та зазначив, що матеріали справи вказують на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, але враховуючи те, що прокурором не доведено обставин, передбачених п. 3 ст. 194 КПК України, дійшов висновку, що встановленим ризикам можна запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, в даному випадку - у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обмеження особи в пересуванні має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під домашнім арештом завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 181, 194 КПК України.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 , слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для тримання його під домашнім арештом. Сама лише тяжкість кримінального правопорушення, у відповідності до практики Європейського суду з прав людини, не може бути підставою для тримання особи під домашнім арештом.

Згідно до матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 194 КК України, який є особливо тяжким, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вимог закону та зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, а тому існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 відсутнє достатнє обґрунтування, що більш м`який запобіжний захід, а саме такий, як особисте зобов`язання, не здатний запобігти ризикам у кримінальному провадженні, не доведено і в судовому засіданні апеляційного суду необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Посилання прокурора на тяжкість кримінального правопорушення, як на підставу для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неприйнятним, оскільки лише сама тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 не може бути підставою для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як домашній арешт, виходячи з сукупності заявлених та встановлених ризиків.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу, як особисте зобов`язання для досягнення мети заходу забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Окружної прокуратури м. Миколаєва ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.11.2023 року, щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: