ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
справа № 753/1374/24
провадження № 1-кс/753/305/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" січня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП у місті Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Шосткинського району Сумської області, українця, громадянина України, не одруженого, працевлаштованого керівником вищої ланки ТОВ «Массани Житлобуд» (зі слів), з вищою освітою (зі слів), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (зі слів), раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2024 року слідча СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосовування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування зазначеного клопотання слідчий зазначив, а прокурор в судовому засіданні підтримала, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного із погрозою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, підтверджується: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого; протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками неповнолітньому потерпілому; протоколом огляду відеозаписів за участі неповнолітнього потерпілого; протоколом огляду предметів за участю неповнолітнього потерпілого; протоколами допитів свідків; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом затримання особи ОСОБА_5 ; рапортами працівників поліції та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вичинити інше кримінальне правопорушення, оскільки може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду зважаючи на суворість покарання в разі засудження ОСОБА_5 ; незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Захисник підозрюваного заперечував проти заявленого клопотання та зазначив, що підозра є передчасною та не обгрунтованою. Також зазначив, що підозрюваний раніше не судимий та має офіційне місце працевлаштування. Окрім того, підозрюваний за усною домовленістю зі своїм другом проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку із чим захисник прохав суд обрати більш м`який запобіжний захід, що не пов`язаний з позбавленням волі, а саме у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Підозрюваний підтримав свого захисника та доповнив, що він дійсно є працевлаштованим та має вищу освіту, однак можливості зібрати дані докази у нього не було.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає останнє обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві розслідується кримінальне провадження №0000363 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 17.01.2024 близько 13:30 год., перебуваючи в маршрутному транспортному засобі №42 в м. Києві, та, рухаючись маршрутом з зупинки громадського транспорту «вул. Є. Сверстюка» до зупинки громадського транспорту «Осокорки» по пр-ту М. Бажана у м. Києві, погрожував застосуванням фізичної сили щодо неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зокрема ОСОБА_5 поставив усну вимогу останньому надати його мобільний телефон «Infinix Hot 30i 4/128Gb Mirror Black», на яку потерпілий не відреагував.

В подальшому, 17.01.2024 близько 13:51 год., ОСОБА_5 , перебуваючи у маршрутному транспортному засобі №42, при виході на зупинці громадського транспорту «Осокорки» по пр-ту М. Бажана у м. Києві, поряд зі станцією метро «Осокорки», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на протиправне відкрите викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, із попередньою погрозою про застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, відкрито, шляхом ривку, вирвав з-під руки неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 сумку чорного кольору, яка матеріальної цінності для потерпілого не складає, в якій знаходився мобільний телефон «Infinix Hot 30i 4/128Gb Mirror Black», вартість якого складає 4 139,10 грн., посвідчення багатодітної сім`ї на ім`я ОСОБА_7 та дві пари кусачок, які матеріальної цінності для потерпілого не складають, після чого, покинув місце скоєння злочину, спричинивши неповнолітньому потерпілому матеріальний збиток на загальну суму 4 139,10 грн.

18.01.2024 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КК України, а 19.01.2024 повідомлено йому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до чч. 2, 3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення чи іншу подію; протоколом допиту неповнолітнього потерпілого; протоколом пред`явленням особи для впізнання за фотознімками неповнолітньому потерпілому; протоколом огляду відеозаписів за участі неповнолітнього потерпілого; протоколом огляду предметів за участю неповнолітнього потерпілого; протоколами допитів свідків; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколом затримання особи ОСОБА_5 ; рапортами працівників поліції та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (Ilgar Mammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази, які обґрунтовують підозру ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою.

Таким чином на даний час сумніви в обґрунтованості підозри ОСОБА_5 у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення у слідчого судді відсутні.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, в разі доведення вини останнього може бути призначено покарання строком до 10 років. Зважаючи на докази, які містяться в матеріалах справи та з урахуванням наведеного можна зробити висновок, що основним доходом підозрюваного є грошові кошти отримані від злочинної діяльності.

Також варто зазначити, що в ході досудового розслідування було встановлено, що дізнавачем відділу дізнання Дніпровського УП ГУНП у м. Києві 10.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, потерпілим у якому визнано малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що в свою чергу свідчить про те, що підозрюваний на шлях виправлення не став, продовжив свою злочинну діяльність, пов`язану із вчиненням кримінальних правопорушень проти власності неповнолітніх осіб.

Враховуючи наведене, у слідчого судді не має сумнівів у тому, що ризики того, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення (пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) мають надзвичайно високий ступень.

Наявність ризику того, що підозрюваний, може незаконно впливати на свідків, з метою зміни ними показів та уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), також може бути визнано на даній стадії процесу (Jarzynski проти Польщі, § 43), оскільки мають місце підстави достовірно припускати ймовірність його існування.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Тримання під вартою відповідно до статті 5 § 1 (с) має бути пропорційним заходом для досягнення зазначеної мети (Ladent проти Польщі, §§ 55-56).

Постанова про тримання під вартою повинна містити конкретні підстави і встановлювала точну тривалість такого заходу (Meloni проти Швейцарії, § 53).

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний розглянути альтернативні заходи забезпечення явки особи до суду (Idalov проти Росії § 140). Це положення проголошує не тільки право на «розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження», але також встановлює, що «звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання» (Khudoyorov проти Росії, § 183; Lelievre проти Бельгії, § 97; Shabani проти Швейцарії, § 62).

Отже, суд повинен розглянути можливість застосування менш інтрузивних заходів, ніж тримання під вартою (Ambruszkiewicz проти Польщі, § 32).

Враховуючи вищевикладене, суд з урахуванням сукупності встановлених обставин, а також характеру, конкретних обставин та високої суспільної небезпечності інкримінованого підозрюваному злочину, дійшов до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу.

Водночас, доводи захисника щодо доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за адресою фактичного місця проживання підозрюваного, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , є неспроможними, оскільки в матеріалах клопотання відсутні будь-які докази того, що останній проживає за вказаною адресою (наприклад договору оренди). Також, суд не бере до уваги доводи захисника щодо необгрунтованості ризиків, які зазначені у клопотанні, оскільки доказами, які містяться в матеріалах справи повністю підтверджено та обгрунтовано вказані ризики.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Розмір застави має бути належним чином обґрунтовано у рішенні, яке встановлює заставу (Georgieva проти Болгарії, §§ 15 і 30-31), відтак слідчий суддя вважає, що застава у межах, встановлених законом для тяжких злочинів, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому з врахуванням особи підозрюваного та тяжкість вчинення злочину в якості альтернативи тримання під вартою йому встановлюється застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ст. ст. 177, 178, 182, 183,193-196, 206, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 березня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18 січня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

У разі внесення застави на спеціальних рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, підозрюваний ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора та/або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

-утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання ним обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 17 березня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_9