Справа № 369/56/24
Провадження № 1-кп/369/46/24
В И Р О К

іменем України

25.01.24 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Боярка Київської області, маючого середню-спеціальну освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 369 КК України, -

встановив:

Згідно до норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівники Національної поліції є працівниками правоохоронних органів.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський сектору реагування патрульної поліції (далі - СРПП) відділення поліції № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 та поліцейський сектору реагування патрульної поліції (далі - СРПП) відділення поліції № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 , виконують функцію офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати право і свободи людини.

Статтею 23 вказаного Закону визначено, що до повноважень поліції відноситься: вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України поліцейські СРПП здійснюють функції представників влади, тобто є службовими особами.

Так, 19.10.2023 об 08 год. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , працюючи на посадах поліцейських СРПП, маючи спеціальні звання та являючись працівниками правоохоронного органу, заступили на добове чергування у складі екіпажу СРПП «Котляр» № 120 відділення поліції № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, отримали закріплену за ними табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, i здійснювали виконання завдань, визначених Законом України «Про Національну поліції» у форменому одязі.

19.10.2023 близько 14 год. 15 хв., ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в ході проведення патрулювання, зупинили автомобіль марки «PEUGEOT», д.н.з. « НОМЕР_1 », за кермом якого був гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що був не пристебнутий ременем безпеки.

На місці події працівники поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 представились та повідомили водію про застосування відеофіксації за допомогою службового портативного відеореєстратора «BodyCam».

Під час перевірки документів було встановлено, що у водія гр. ОСОБА_5 відсутнє посвідчення водія відповідної категорії.

Після чого, працівники поліції запропонували ОСОБА_5 пройти до службового автомобіля марки «Mitsubishi» державний реєстраційний знак « НОМЕР_2 » на синьому фоні, для складання постанови про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, відносно водія, на що той погодився. В ході спілкування водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився.

У подальшому, ОСОБА_5 , усвідомлюючи настання негативних правових наслідків для себе за скоєння ним адміністративного правопорушення, у тому числі, накладення штрафу, з метою уникнення адміністративної відповідальності, того ж дня, близько 14 год. 20 хв. в нього виник умисел направлений на надання працівникам поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є службовими особами правоохоронного органу, неправомірної вигоди, за не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання службовим особам неправомірної вигоди за невчинення службовими особами дій в їх інтересах з використанням службового становища, а саме не складання відносно нього постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, 19.10.2023 о 14 год. 22 хв., знаючи, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення для себе адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, ОСОБА_5 , перебуваючи на передньому пасажирському сидінні службового транспортного засобу марки «Mitsubishi» державний реєстраційний знак « НОМЕР_2 » на синьому фоні, який знаходився за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, с. Тарасівка, по вул. Київська, поблизу будинку № 40, не звертаючи увагу на попередження поліцейських про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, надав поліцейським ОСОБА_6 та ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 1 000 (одна тисяча) гривень (дві купюри номіналом по 500 грн.), поклавши їх до бардачка службового автомобіля, де знаходились вище вказані працівники поліції, котрі відмовилися від отримання неправомірної вигоди.

Про вказаний факт поліцейський СРПП ОСОБА_7 повідомив на спеціальну лінію 102 ГУНП в Київській області та викликав слідчо-оперативну групу Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, яка укладена 08 січня 2024 року між прокурором та підозрюваним, у присутності його захисника, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Згідно даної угоди, де зазначені її сторони, формулювання обвинувачення, підозрюваний та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також узгоджене покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вивчивши обвинувальний акт, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором, вивчивши угоду, вислухавши обвинуваченого та захисника, які просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок на підставі даної угоди, вислухавши думку прокурора, який вважає, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України і вважав за можливе задовольнити клопотання про затвердження даної угоди та ухвалити вирок на підставі угоди, суд дійшов до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним, яка укладена в даному кримінальному провадженні, підлягає до затвердження з наступних підстав.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз. 5 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, а саме у наданні неправомірної вигоди службовій особі за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий; негативних характеристик за місцем проживання не має; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним і призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 96-1 КК України та ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду від 08 січня 2024 року про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України та призначити йому за цим злочином узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.10.2023 на грошові кошти у сумі 1 000 грн. (одна тисяча), а саме дві купюри номіналом по 500 грн. з серійними номерами № МБ764116, № УГ8153072 - скасувати.

Речові докази: - грошові кошти у сумі 1 000 грн. (одна тисяча), а саме дві купюри номіналом по 500 грн. з серійними номерами № МБ764116, № УГ8153072, які зберігаються на депозитному рахунку ГУНП в Київській області - примусово безоплатно вилучити у власність держави на підставі ч. 1 ст. 96-1 КК України та передати на рахунок IBAN НОМЕР_3 в НБУ на підтримку Збройних Сил України;

- диск DVD-R на якому міститься відеозапис зі службового портативного відеореєстратора «BodyCam», за 19.10.2023 у період часу з 14 год. 13 хв. по 14 год. 23 хв. та який зберігаються при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, захисником та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1