Справа №534/274/24
Провадження №1-кс/534/57/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000098 від 04.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про проведення обшуку,

ВСТАНОВИВ:

До Комсомольського міського суду Полтавської області звернувся слідчий СВ ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 із клопотанням, погодженим прокурором, в якому просить надати дозвіл на проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, на спільній частковій формі власності на підставі свідоцтва про право власності належить ОСОБА_5 та на спільній частковій формі власності на підставі свідоцтва про право власності належить ОСОБА_6 (дружині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ), з метою вилучення куртки чорного кольору «Columbia» розмір ХХL, штанів чорного кольору «Adidas» розмір ХL, кофти зеленого кольору розмір ХL, взуття коричневого кольору 45 розміру, які мають істотне значення для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення і можуть бути використані в якості доказів під час судового розгляду.

Слідчий вказує, що він мав право зайти до вищевказаної квартири, оскільки такий випадок був невідкладним, пов`язаний зі збереженням речових доказів від знищення чи пошкодження, тому просить клопотання задовольнити.

Відомості за даним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.02.2024 за №0000098 та розпочато розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, кв. АДРЕСА_2 , по 1/2 спільній часковій власності на підставі свідоцтва про право власності належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (дружині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав у повному обсязі, посилаючись на зазначені у ньому обставини та просив надати дозвіл на обшук.

Під час досудового розслідування встановлено, що 02.02.2024 року близько 23:00 год. ОСОБА_7 . перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , поблизу під`їзду № 6, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 у вигляді ножового проникаючого поранення грудної клітини з лівої сторони, пневмоторакс.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього матеріали, перевіривши наявність правових підстав для проведення обшуку, слідчий суддя доходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Обшук проводиться в тих випадках, коли є достатні підстави вважати, що знаряддя злочину, речі й цінності, здобуті злочинним шляхом, а також інші предмети і документи, які мають значення для встановлення істини в кримінальному провадженні, знаходяться в певному приміщенні або місці чи в якої-небудь особи.

Право на недоторканність житла - це право, яке гарантує захист від втручань у володіння особи, забороняє безпідставне втручання в особисте життя людини, шляхом незаконних посягань на недоторканність житла та іншого володіння людини. Право на недоторканність житла є одним із найголовніших особистих прав.

Право особи на недоторканність житла закріплено у багатьох міжнародних документах. Йому присвячені ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, у якій вказано, що нiхто не може зазнавати безпiдставного втручання у його особисте i сiмейне життя, безпiдставного посягання на недоторканність його житла, таємницю його кореспонденції або на його честь i репутацiю. Кожна людина має право на захист закону вiд такого втручання або таких посягань.

Стаття 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права вказує на те, що є необхідним забезпечення недоторканності житла.

Ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 р. говорить, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Відповідно до п.18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Статтею 30 Конституції України встановлено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду та обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, закон допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду та обшуку.

У винятковому випадку, передбаченому ч. 3 ст. 233 КПК, слідчий, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину. У такому випадку прокурор, слідчий за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися з клопотанням про проведення обшуку до слідчого судді. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами ст. 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому ст. 255 цього Кодексу.

Заканодавець визначив лише 2 виключні підстави, коги державний орган може порушити право осіб на мирне володіння та коистування своїм майном без відповідного дозволу. Так, слідчому надано право увійти до житла та проводити там обшук, огляд без ухвали слідчого судді у випадку:

1) врятуванням життя людей та майна (наприклад, у квартирі чутні постріли, вибухи, відбувається вбивство, хуліганство, або у квартирі переховується небезпечний злочинець, а також якщо у квартирі пожежа, або існує інша загроза життю і здоров`ю людей, загроза знищення чи пошкодження їх майна).

2) безпосереднього переслідування особи-злочинця (наприклад, особа, яка вбила іншу особу, забігла до своєї квартири і там переховується, або особа, як вчинила інше кримінальне правопорушення, намагається зникнути з місця події, та переховується у квартирі). Але важливо, щоб мало місце переслідування та особа переховувалась, тобто безпосереднє переслідування. Якщо злочинець втік, і через декілька днів встановлено, що він переховується за конкретною адресою, то проникнення у квартиру заборонено, оскільки відсутня ознака переслідування.

Наведені підстави для проникнення до житла особи є виключними, розширеному тлумаченню не підлягають.

Слідчий суддя відзначає, що у кожному випадку, у разі надходження клопотання про «легалізацію» обшуку, необхідно перевірити, чи дійсно у слідчого були підстави для входження у житло без ухвали слідчого судді, чи ні.

З матеріалів клопотання убачається, що кримінальне правопорушення було вчинено 02.02.2024. Слідчий на підставі рапорта працівника поліції та повідомлення ОСОБА_8 від 04.04.2024, вирішив самостійно увійти до житла особи та провів там обшук. Це відбулось 04.02.2024 за адресою: АДРЕСА_1 . Твердження слідчого про те, що обшук був проведений через декілька годин після повідомлення потерпілого про вчинений злочин, у зв`язку з чим можна вважати про невідкладність вжиття дій для збереження речових доказів суд не бере до уваги, оскільки зазначені підстави не можуть бути визнані як врятування життя людей та майна, а також безпосереднього переслідування особи-злочинця в розумінні ч.3 ст. 233 КПК України.

У даному випадку в судовому засіданні не встановлено, що слідчий при примусовому входженні до житла рятував чиєсь життя чи майно, або безпосередньо переслідував особу, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є забезпечення того, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

В даному випадку органом досудового розслідування не була застосована належна правова процедура та виходячи з відомостей, наведених у клопотанні, на момент проведення обшуку у слідчого були відсутні підстави, передбачені ч. 3 ст. 233 КПК України для проникнення до житла особи без відповідного дозволу, тому слідчий суддя вважає клопотання необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 233, 234, 235, 236 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором, про проведення обшуку відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали проголошено в судовому засіданні о 10 год 34 хв 09 лютого 2024 року в залі судових засідань Комсомольського міського суду Полтавської області.