КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/459/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 286-1 Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката, який здійснює захист обвинуваченого, ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , адвоката ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_8 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_11 , вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2023 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Бобринець Кіровоградської області, із неповною вищою освітою, неодруженого, працює продавцем магазину «Океан» та агрономом ФГ «Явір 2012», зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим та засуджено до покарання за ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк десять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк десять років.

Ухвалено стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати у на залучення експерта у розмірі 33 036 гривень 44 копійки.

ВСТАНОВИЛА:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_11 визнаний винуватим і засуджений за вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть одного потерпілого та середньої тяжкості тілесні ушкодження іншому потерпілому.

Кримінальне правопорушення вчинене при наступних обставинах.

ОСОБА_11 , 15 жовтня 2022 року о 18 годині 20 хвилин, в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), (п. 2.9. Водію забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння згідно із актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобі - 2.43 %, керував автомобілем «Аudi А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить йому на праві приватної власності, та рухався по автомобільній дорозі Н-14 Олександрівка-Кропивницький-Миколаїв на території Кропивницького району Кіровоградської області зі сторони м. Миколаїв в напрямку м. Кропивницький.

При цьому, ОСОБА_11 грубо порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) і (д) ПДР України, (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну ..., технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху), через наявний стан алкогольного сп`яніння позбавив себе можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну, не створюючи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху.

Цілеспрямовано, порушуючи законодавство України у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо прямої заборони керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, продовжуючи рух на вказаному транспортному засобі у вказаному напрямку ОСОБА_11 , нехтуючи вимогами п.п. 12.4 та 12.9 (б) ПДР України, (п. 12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.; п. 12.9 Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7 ... цих Правил), рухався в межах населеного пункту в м. Бобринець зі швидкістю 105 км/год±8,4 км/год ... 116,6 км/год±4,5 км/год, згідно із висновком судової фототехнічної експертизи № СЕ-19/112-22/8916-ФП від 25.11.2022 року, яка значно перевищувала максимально дозволену та допустиму швидкість руху на даній ділянці дороги.

Наближаючись до перехрестя доріг вул. Промислова з вул. Міщанська, маючи об`єктивну можливість у світлу пору доби на горизонтальній ділянці дороги своєчасно виявити їдучий попереду попутній автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_11 не забезпечив безпеку при попутному русі транспортних засобів, що полягає у дотриманні водієм заднього транспортного засобу безпечної дистанції до автомобіля, що рухається попереду, тим самим грубо порушуючи вимоги п.п. 12.3, 13.1ПДР України, (п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, не вжив заходів до зменшення швидкості, аж до повної його зупинки; п. 13.1ПДР Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватися безпечної дистанції..., п. 1.10 ПДР безпечна дистанція - відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру), в результаті чого, на відстані 7,45 м до лінії електроопори № 113, допустив зіткнення із задньою частиною вказаного автомобіля ВАЗ 2101, під керуванням ОСОБА_12 .

Після чого автомобіль «Аudi А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебуваючи у стані заносу, здійснив виїзд на праве узбіччя по ходу руху, де на відстані 74,5 м від місця зіткнення транспортних засобів, допустив наїзд на лінію електроопори КТП 45 Л-3 86/2011 та зупинився, а автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 у некерованому стані відкинуло на 104,5 м від місця зіткнення.

Таким чином, водій ОСОБА_11 , діючи самовпевнено, усвідомлював протиправність свого діяння та передбачав можливість настання негативних наслідків, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, свідомо допустив експлуатацію транспортного засобу перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, при цьому виявивши небезпеку для подальшого руху, через значне перевищення дозволеної (не більше 50 км/год) та допустимої швидкості керованого ним автомобіля, не забезпечив гарантовану безпечну дистанцію із попутним транспортним засобом, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку, та як наслідок не вжив жодних заходів для зменшення швидкості або екстреного гальмування.

Грубе порушення водієм ОСОБА_11 вказаних вимог ПДР України перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що сталась.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій транспортного засобу ВАЗ 2101, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 1158 від 09.11.2022 року отримав тілесні ушкодження у вигляді: черепно-мозкової травми: забій мозку, перелом кісток основи та склепіння черепу, рана по верхній повіці лівого ока з переходом на перенісся; тупа травма живота: розрив та забій печінки, внутрішньочеревна кровотеча (наявність крові зі згортками в черевній порожнині близько 300 мл.; забій легень: крововилив у коренів обох легенів; садна: на підборідді, по тильній поверхні лівої кисті (множинні), по зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині.

Весь комплекс тілесних ушкоджень у ОСОБА_12 утворився від травматичного контакту з тупим (ими) об`єктом (ми), індивідуальні властивості контактуючої поверхні якого (их) в ушкодженнях не відобразилися, могли утворитися в строк та при обставинах дорожньо-транспортної пригоди при ударі на виступаючі частини внутрішньої компоновки автомобіля і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Ушкодження призвели до розвитку загрозливих для життя явищ і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_12 настала від тупої травми живота з ушкодженням печінки, яка ускладнилась внутрішньочеревною кровотечею та призвела до розвитку шоку.

Також, у результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу «Аudi А7» ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно із висновком судово-медичної експертизи № 716 від 23.11.2022 року отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правої плечової кістки зі зміщенням уламків та відносяться до категорії середньої ступені тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_11 , просить скасувати вирок суду першої інстанції, ухвалити новий вирок, яким дії ОСОБА_11 перекваліфікувати із ч. 3 ст. 286-1 КК України на ч. 2 ст. 286 КК України, призначити покарання у межах частини статті обвинувачення, звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Свої вимоги мотивує наступними доводами.

Визнаючи стан перебування ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння, суд послався на показання свідка ОСОБА_14 , відеозапис освідування ОСОБА_11 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння із використанням спеціальних технічних засобів, квитанцію спеціального технічного засобу «Драгер», тест №3067.

Сторона захисту вважає, що докази отримані із порушенням, зокрема, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння отримано працівником поліції, але із порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 (зареєстрованої Мін`юстом 11.11.2015 за № 1413/27858). Тест на алкоголь ОСОБА_11 , зафіксований квитанцією спеціального технічного засобу «Драгер», проведено о 18:50 15.10.2022, а на відео з нагрудної камери зазначений час проходження тестування 17:59 15.10.2022. Тобто, не встановлений конкретний час тестування, що, на переконання захисту, могло вплинути на результати тестування.

Показання свідка ОСОБА_14 є неналежним доказом, оскільки він є хрещеним батьком загиблого; інформацію про те, що ОСОБА_11 був у стані алкогольного сп`яніння та начеб то про перебування у стані алкогольного сп`яніння вказував йому і сам ОСОБА_11 , - надав лише в суді, під час досудового розслідування вказані показання не надавав.

Безпідставно не взято до уваги показання свідка ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_11 не перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Потерпіла ОСОБА_9 вказувала, що ОСОБА_11 був у «невміняємому» стані, але не вказувала про стан алкогольного сп`яніння, що суд не зазначив у вироку.

Суд безпідставно послався на те, що ОСОБА_11 притягався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, адже станом на час ухвалення вироку, відповідно до ст. 39 КУпАП, ОСОБА_11 вважався таким, що не піддавався адміністративному стягненню.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, у дебатах думку сторони захисту (адвоката ОСОБА_7 ), на підтримку апеляційної скарги та вимог скасувати вирок суду першої інстанції, ухвалити новий вирок, яким дії ОСОБА_11 перекваліфікувати із ч. 3 ст. 286-1 КК України на ч. 2 ст. 286 КК України, призначити покарання у межах частини статті обвинувачення, звільнити від відбування покарання з випробуванням, думку прокурора, думку потерплих та їх представника, які заперечили задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стороною захисту заперечується доведеність винуватості ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286-1 КК України, наявність належних доказів вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, тому, на переконання сторони захисту, дії обвинуваченого мають кваліфікуватись за ст. 286 КК України.

Однак, колегія суддів вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_11 і кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 286-1 КК України знайшла своє підтвердження.

Допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково. Обвинувачений не визнає обставину керування ним під час події транспортного засобу у стані алкогольного сп`яніння надавши суду першої інстанції наступних показань.

У день події він працював в магазині «Океан» в м. Бобринець, завозив товар на власному автомобілі «Аudi А7».

У вечірній час до нього прийшов його товариш ОСОБА_15 і вони разом на його машині «Аudi А7» поїхали по об`їзній м. Бобринець на автозаправку.

В цей час на вулиці було ще світло, асфальт був сухий, дорого гарно проглядалася. Він рухався на вказаному ТЗ в межах населеного пункту м. Бобринець зі швидкістю 100 км/год, при цьому перевищував швидкість, але думав, що певному випадку встигне зреагувати.

З невідомих причин не побачив попереду автомобіль потерпілого, можливо відволікся від дороги. Отже, побачив попереду себе автомобіль потерпілого, який був вже дуже близько, і тоді почав гальмувати.

Після ДТП він разом з ОСОБА_16 вийшли з машини та відійшли від неї метрів 10-15. Потім до них підійшли військові і вони разом почали оглядати автомобілі, після військові викликали швидку допомогу. Свідок ОСОБА_15 в його керування не втручався.

Свідка ОСОБА_17 він на місці ДТП побачив вже після того, як продув «Драгер». Після ДТП з свідком ОСОБА_18 не спілкувався.

У день події не перебував у стані алкогольного сп`яніння, продував прилад ОСОБА_19 вперше, тому не знав всієї процедури і як себе поводити в даній ситуації. Результат алкотестеру пояснити не може. Чек «Драгера» підписував вже у відділку поліції на місці події документів не підписував. Також просив суд не карати його суворо.

Незважаючи на часткове визнання винуватості, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується сукупністю доказів у справі, належно досліджених судом першої інстанції.

Відповідно до наданих під час судового слідства суду першої інстанції показань потерпілої ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що про ДТП дізналася від батька ОСОБА_20 в день події, який зателефонував їй та повідомив, що син розбився насмерть. Відразу після почутого вона поїхала на місце події та побачила машину сина, яка була повністю розбита, бачила збиту електроопору та побачила сина ОСОБА_21 , який був вже мертвим. Вказала, що також бачила автомобіль ОСОБА_11 , біля якого стояли люди та говорили про подію, та про те, що ОСОБА_11 був у стані алкогольного сп`яніння. Зазначила, що ні обвинувачений, ні його родичі з нею на зв`язок не виходили, не вибачалися, не намагалися допомогти, матеріальну шкоду не відшкодовували. Щодо призначеного покарання, висловилась про призначення обвинуваченому найсуворішого покарання.

У відповідності до показань, наданих в судовому засіданні суду першої інстанції потерпілим ОСОБА_8 : на місці події не був, а про подію дізнався від ОСОБА_17 , який зателефонував йому та повідомив, що сталося ДТП, що його син ОСОБА_22 мертвий. Зазначив, що у день події до останнього говорив з сином по телефону, потім зв`язок обірвався. Вказав, що обвинувачений не вибачився, не намагався допомогти, майнову та моральну шкоду не відшкодовував. Просив призначити обвинуваченому найсуворіше покарання, а саме десять років позбавлення волі.

Згідно із показаннями свідка ОСОБА_14 під час судового слідства у суді першої інстанції: загиблий ОСОБА_22 був його похресником, з обвинуваченим знайомий стосунки нормальні, не родинні.

Про ДТП дізнався по телефону від доньки, це було 15.10.2022, після 17.00 години, він одразу пішов на місце ДТП. Прийшовши на місце, побачив, що сталася жахлива аварія, автомобілі розкидані в різні сторони, автомобіль «Ауді» знаходився більше ніж 100 м від місця зіткнення, автомобіль ВАЗ був метрів за 80 від місця зіткнення.

На місці ДТП бачив обвинуваченого ОСОБА_23 , який йому говорив, що він в стані алкогольного сп`яніння. Помітив, що у ОСОБА_11 було порушення мови, порушення координації рухів та запах алкоголю з порожнини рота, тобто ОСОБА_11 був у стані алкогольного сп`яніння. Візуально ОСОБА_11 був у важкому стані алкогольного сп`яніння. Крім того, він був запрошений працівниками поліції понятим під час того як ОСОБА_11 продував алкотестер «Драгер», результат був позитивний, він це особисто бачив та сфотографував. Особисто ОСОБА_24 свій стан сп`яніння не заперечував, в лікарню їхати не просився і підписав відповідні документи разом з ним. З моменту ДТП до освідування ОСОБА_23 минуло приблизно 30 хв. По поведінці ОСОБА_11 також зрозумів, що йому байдуже до того, що сталося, що той накоїв.

Також на місці події бачив тіло ОСОБА_25 , коли він підійшов до нього, пульсу вже не було. Перебували на місці ДТП й військові, які повідомили йому, що обвинувачений ОСОБА_11 та ОСОБА_13 намагалися втекти з місця події, а вони їх наздогнали та повернули.

Приблизно о 22 годині 30 хвилин він повіз тіло ОСОБА_25 в морг.

Як вказав в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_13 : він дружить з обвинуваченим ОСОБА_11 з дитинства.

Дорожньо-транспортна подія відбулася у 2022 році; тоді він зустрівся з обвинуваченим в м. Бобринець біля магазину «Океан», і ОСОБА_11 запропонував йому проїхатися на автомобілі «Ауді». Він сів на переднє пасажирське сидіння і вони, під кернуванням ОСОБА_11 , поїхали в бік автозаправки на виїзді з м. Бобринець.

З якою швидкістю рухався автомобіль не знає, але десь приблизно 100 км/год.

У день події алкоголь не вживав та запаху алкоголю від обвинуваченого ОСОБА_11 теж не чув.

На дворі вже сіріло, опадів не було, траса була суха, в керування ОСОБА_11 він не втручався.

Після ДТП вони з ОСОБА_11 вийшли з автомобіля побачили, що автомобіль димить, відійшли від нього метрів 20 в сторону м. Миколаєва, але військові їх зупинили та повернули до автомобіля.

Потім приїхала швидка і він пішов до швидкої бо мав перелом.

Свідок ОСОБА_26 був біля нього з ОСОБА_11 , але чи спілкувався ОСОБА_26 з ОСОБА_11 він не бачив.

Після ДТП перебував у лікарні 4 дні, але потерпілим себе не вважає та написав відмову від обвинувачення. Вказав, що був у шоковому стані після події, не розумів, що відбувається та не розумів, що йому робити. Через хвилин десять після події його забрала швидка, тому всі обставини події не пам`ятає.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчинені кримінального правопорушення доводиться рядом письмових доказів матеріалів кримінального провадження у сукупності досліджених судом першої інстанції, які судом визнані допустимими й належними:

- протоколом огляду місця події ДТП від 15.10.2022 року з додатками, проведеної на автодорозі Н-14, в напрямку від м. Миколаїв до м. Кропивницький навпроти будинку по вул. Промислова № 27 в м. Бобринець, в ході якого вилучено: автомобілі «Audi А7», н.з. НОМЕР_1 та «ВАЗ 2101» НОМЕР_2 (том 2 а.п. 10-32);

- протоколом огляду місця події ДТП (огляд трупа ОСОБА_12 ) від 15.10.2022 року з додатками (том 2 а.п. 33-37);

- протоколом огляду місця події ДТП, а саме автомобіля Audi А7, н.з. НОМЕР_1 від 15.10.2022 року з додатками (том 2 а.п. 38-48);

- протоколом огляду предметів та відеозапису від 21.10.2022 року, проведеного в приміщенні службового кабінету №227 СУ ГУНП в Кіровоградській області, з додатками (том 2 а.п. 138-142);

- протоколом огляду предметів (сайт авторіа), з фототаблицями від 02.11.2022 року (том 2 а.п. 143-147);

- протоколом огляду предмету (безпечне місто), з фототаблицями від 02.11.2022 року (том 2 а.п. 150-152);

- висновком експерта № 1158 КЗ «Кіровоградського обласного бюро судово-медичної експертизи» від 09.11.2022 року, згідно якого при судово- медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_12 виявлені тілесні ушкодження: черепно-мозкова травма: забій мозку, перелом кісток основи та склепіння черепу, рана по верхній повіці лівого ока з переходом на перенісся; тупа травма живота: розрив та забій печінки, внутрішньочеревна кровотеча (наявність крові зі згортками в черевній порожнині близько 300 мл); забій легень: крововилив у коренів обох легенів; садна: на підборідді (4), по тильній поверхні лівої кисті (множинні), по зовнішній поверхні правого стегна в верхній третині (1). Весь комплекс тілесних ушкоджень, виявлених при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_12 утворився від травматичного контакту з тупим (ми) об`єктом (ми) індивідуальні властивості контактуючої поверхні якого (их) в ушкодженнях не відобразилися, могли утворитися в строк та при обставинах зазначених в постанові слідчого, а саме при дорожньо-транспортній пригоді при ударі о виступаючі частини внутрішньої компоновки автомобіля і знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті. Ушкодження призвели до розвитку загрозливих для життя явищ і тому за цією ознакою відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, згідно пп. 2.1.3. б, 2.1.3. л «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених МОЗ України від 17.05.1996 року №6. Смерть ОСОБА_12 настала від тупої травми живота з ушкодженням печінки, яка ускладнилась внутрішньочеревною кровотечею та призвела до розвитку шоку, про що свідчать дані судово-медичної експертизи трупа та підтверджується даними судово-гістологічної експертизи. При судово-токсикологічній експертизі в крові від трупа ОСОБА_12 , етиловий алкоголь не виявлений (том 2 а.п. 155-159);

- висновком експерта № 3645 КЗ «Кіровоградського обласного бюро судово-медичної експертизи» від 21.10.2022 року, згідно якого в крові від трупа ОСОБА_12 , 2004 року народження, не виявлені: метиловий, етиловий, ізопропіловий, пропілів, ізобутиловий, бутиловий, ізоаміловий та аліловий спирти (том 2 а.п. 161);

- висновком експерта № 583 КЗ «Кіровоградського обласного бюро судово-медичної експертизи» від 20.10.2022 року, згідно якого кров трупа ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0 (том 2 а.п. 163-164);

- висновком експерта № 716 КЗ «Кіровоградського обласного бюро судово-медичної експертизи» від 23.11.2022 року, згідно якого у гр. ОСОБА_13 малось тілесне ушкодження у вигляді закритого уламкового перелому правої плечової кістки зі зміщенням уламків. Дане тілесне ушкодження могло утворитися від дії тупого (их) предмету (ів), індивідуальні властивості якого не описані в медичній документації та відноситься до категорії СЕРЕДНЬОЇ ступені тяжкості, яке викликало тривалий розлад здоров`я, строком понад 21 добу, згідно п. 2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року №6. Дане тілесне ушкодження могло утворитись при самих різноманітних обставинах, в тому числі і при обставинах дорожньо-транспортної пригоди (том 2 а.п. 178-179);

- висновком експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/112-22/8901-ІТ від 09.11.2022 року, згідно якого на момент експертного огляду, з технічної точки зору, рульове керування та ходова частина автомобіля «Аudi А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходилися в непрацездатному стані. Робоча гальмівна система автомобіля «Аudi А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент експертного огляду знаходилася в працездатному стані. На момент експертного огляду, з технічної точки зору рульове керування та ходова частина автомобіля «Аudi А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , мають технічні несправності у вигляді: зламу поворотного кулака правого колеса, зриву з місця конструкційного встановлення переднього правого колеса,верхніх та нижньої шарових опор переднього правого колеса,зміщення з місця конструкційного встановлення підвіски переднього лівого та заднього правого колеса (в цілому) в наслідок чого відбулося блокування даних коліс, зламу важеля заднього правого колеса в місці кріплення сайлентблоку до заднього підрамника, розгерметизації шин переднього лівого та заднього правого коліс, руйнування (зламу) диску переднього лівого колеса, наскрізних пошкоджень на зовнішній боковині шини переднього лівого колеса. Вище описані пошкодження не могли виникнути при нормальній експлуатації автомобіля, а виникли під час ДТП.Питання «Якщо несправності виникли до ДТП, то як це могло вплинути на керованість автомобіля?» не вирішувалося оскільки не встановлені технічні несправності автомобіля «Аudi А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , які виникли до ДТП (том 2 а.п. 184-190);

- висновком експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/112-22/8909-ІТ від 07.11.2022 року, з додатками, згідно якого на момент експертного огляду, з технічної точки зору, рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходилися в непрацездатному стані. На момент експертного огляду, з технічної точки зору рульове керування, ходова частина та робоча гальмівна система автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 мають технічні несправності у вигляді: - деформація рульового валу та ободу рульового колеса; - зміщення заднього мосту (в цілому), також за рахунок масивної деформації задньої частини кузову автомобіля мається зміщення передньої правої підвіски, внаслідок чого сталося блокування переднього правого колеса між деталями колісної арки, задній ведучий міст має пошкодження у вигляді деформації, амортизатори заднього мосту зірвані з місця конструкційного кріплення, пружини заднього мосту зірвані з місця кріплення, реактивна штанга поперечної стійкості, верхні та нижні подовжні реактивні штанги деформовані, мається деформація зовнішньої та внутрішньої закраїни диску заднього правого колеса та два наскрізні пошкодження шини заднього правого колеса; - за рахунок зміщення заднього мосту та масивної деформації задньої частини кузову мається деформація гальмівних металевих трубопроводів які забезпечують подачу гальмівної рідини до задніх гальмівних механізмів, деформація педального вузла. Вищевказані пошкодження виникли під час ДТП. Будь яких-небудь несправностей рульового керування, ходової частини та робочої гальмівної системи досліджуваного автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , які могли виникнути до ДТП, виявлено не було (том 2 а.п. 195-201);

- висновком експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/112-22/8902-ІТ від 14.11.2022 року, згідно якого в умовах розглянутої події автомобіль «Аudi А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 , первинно контактував передньою лівою частиною з задньою правою частиною кузова автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 . В момент первинного входу в контакт кут між подовжніми вісями автомобілів автомобіль «Аudi А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 та ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складав близько 5° (±5°), що відповідає попутному руху даних транспортних засобів перед зіткненням (том 2 а.п. 206-219);

- висновком експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/112-22/8894-ФП від 21.11.2022 року, з додатками, а саме покращені кадри відеозапису з назвою «Ch1_1200.mp4» (том 2 а.п. 225-237);

- висновком експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/112-22/8911-ФП від 23.11.2022 року з додатками, а саме покращені кадри відеозапису з назвою «Ch9_0631.mp4» (том 3 а.п. 7-19);

- висновком експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/112-22/8913-ФП від 28.11.2022 року, з додатками (том 3 а.п. 25-33);

- висновком експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/112-22/8914-ФП від 29.11.2022 року, з додатками, згідно якого транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 у проміжку часу з 18:13:08 по 18:13:12 (відповідно до графічних покажчиків) на кадрах 821-825 відеозапису із назвою «Ch1_1200. mp4», рухався із швидкістю 44,4 км/год ± 3,6 км/год. Транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_2 у проміжку часу з 17:13:05 по 17:13:08 (відповідно до графічних покажчиків) на кадрах 9909 9917 відеозапису із назвою «Ch9_0631. mp4», рухався із швидкістю 45,8 км/год ± 1,8 км/год. (том 3 а.п. 38-50);

- висновком експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/112-22/8916-ФП від 25.11.2022 року, з додатками, згідно якого транспортний засіб автомобіль марки «Аudi А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 у проміжку часу з 18:13:28 по 18:13:29 (відповідно до графічних покажчиків) на кадрах 1056 1058 відеозапису із назвою «Ch1_1200. mp4», рухався із швидкістю 105,2 км/год ± 8,4 км/год. Транспортний засіб автомобіль марки «Аudi А7», реєстраційний номер НОМЕР_1 у проміжку часу з 17:13:27 по 17:13:28 (відповідно до графічних покажчиків) на кадрах НОМЕР_3 відеозапису із назвою «Ch9_0631. mp4», рухався із швидкістю 111,6 км/год ± 4,5 км/год. (том 3 а.п. 56-65);

- висновком експерта Кіровоградського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/112-22/8980-АВ від 08.11.2022 року, з додатками, згідно якого ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на 15.10.2022 року становить 14822,40 грн. Вартість відновлювального ремонту не визначалася у зв`язку із недоцільністю відновлення автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 у відповідності до вимог п. 1.8 ДСТУ 2324-93. Сума матеріального збитку завдана власнику в наслідок пошкодження автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 14822,40 грн. (том 3 а.п. 70-81);

- висновком експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні 0000808 № 4715/22-27 від 21.11.2022 року, згідно якого втрата сина ОСОБА_12 за обставин кримінального провадження, є психотравмуючою для ОСОБА_8 та внаслідок викладеної ситуації йому завдано страждання (моральна шкода) (том 3 а.п. 87-90);

- висновком експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні 0000808 № 4709/22-27 від 21.11.2022 року, згідно якого втрата сина ОСОБА_12 за обставин кримінального провадження, є психотравмуючою для ОСОБА_9 та внаслідок викладеної ситуації їй завдано страждання (моральна шкода) (том 3 а.п. 97-100);

- висновком експерта Кропивницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової психологічної експертизи у кримінальному провадженні 0000808 № 4709/22-27 від 21.11.2022 року, згідно якого враховуючи результати проведеного дослідження вбачається, що місце зіткнення автомобілів ВАЗ 2101 та «Аudi А7», яке встановлено слідчим відповідає інформації, що була виявлена під час огляду місця ДТП від 15.10.2022 року. В розглянутій дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Аudi А7» ОСОБА_11 , що мали бути спрямовані на можливість уникнення ДТП, регламентувались вимогами пп. 2.3(б) і (д), 12.3, 12.4, 12.9 (б) та 13.1 ПДР. В розглянутій дорожній обстановці, за умови виконання водієм автомобіля «Аudi А7» ОСОБА_11 вимог 12.3, 12.4, 12.9 (б) та 13.1 ПДР, він (водій ОСОБА_27 ) мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ 2101. Враховуючи, що в розглянутій дорожній обстановці, яка передувала ДТП, автомобіль «Аudi А7» наближався до автомобіля ВАЗ 2101 позаду, то дії водія автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_12 , спрямовані на можливість уникнути зіткнення в такій ситуації вимогами ПДР не регламентувались. У розглянутій ситуації водій автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_12 не міг уникнути ДТП своїми односторонніми діями. В причинному зв`язку з фактом зіткнення автомобіля «Аudi А7» з автомобілем ВАЗ 2101 знаходяться невідповідні вимогам п. 12.3, 12.4, 12.9 (б) та 13.1 ПДР дії водія автомобіля «Аudi А7» ОСОБА_11 (том 3 а.п. 110-116);

- повідомленням Комунального некомерційного підприємства «Центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф у Кіровоградській області Кіровоградської обласної ради» від 16.11.2022 року №226 (том 3 а.п. 127);

- картою виїзду швидкої медичної допомоги № 1549 від 15.10.2022 року (том 3 а.п. 128);

- повідомленням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області від 25.10.2022 року № 5501-4392/5519 (том 3

а.п. 130-131);

- повідомленням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Кіровоградській області від 02.11.2022 року № 5501-4532/5519 та оперативною інформацією про виникнення надзвичайної події (НП) та ліквідації її наслідків (том 3 а.п. 133-134);

- завіреною копією технічного паспорту автомобільної дороги загального користування державного значення Н-14 «Олександрівка Кропивницький-Миколаїв» на ділянці км 121+000-113+700 (м. Бобринець) з зазначенням дислокації дорожніх знаків та горизонтальної дорожньої розмітки (том 3 а.п. 137-142);

- свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювання техніки №12-01/1428 чинного до 03.06.2023 року (том 3 а.п. 235, 239);

- відеозаписом освідування ОСОБА_11 до листа вих. №3826/111-4-2022 від 21.10.2022 року з якого вбачається добровільність проходження ОСОБА_11 огляду на стан сп`яніння та не заперечення його результатів (том 3 а.п. 236);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (том 3 а.п. 237) де мається підпис ОСОБА_11 у графі «з результатом згоден»;

- квитанцією спеціального технічного засобу Драгер 6810, тест № 3067, тестуванням на алкоголь ОСОБА_11 від 15.10.2022 року, результат тесту 2,43%, яка підписана останнім (том 3 а.п. 238).

На підставі досліджених доказів ОСОБА_11 обґрунтовано визнано винуватим у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть одного потерпілого та середньої тяжкості тілесні ушкодження іншому потерпілому, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Щодо доводів апеляційної скарги сторони захисту.

За диспозицією ст. 286-1 КК України відповідальність настає у разі вчинення особою порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У разі вчинення таких діянь, якщо вони спричинили смерть потерпілого, спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - склад злочину буде кваліфікований за ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Обов`язковою умовою настання відповідальності за даним кримінальним правопорушення є його вчинення у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів.

У даному кримінальному провадженні факт вчинення обвинуваченим ОСОБА_11 кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння доведений сукупністю доказів.

Такими доказами є: відеозапис освідування ОСОБА_11 , акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та квитанцією спеціального технічного засобу «Драгер», тест № 3067, тестування на алкоголь ОСОБА_11 від 15.10.2022 року, результат тесту 2,43% проміле.

Зауважується, що ОСОБА_11 затвердив своїм особистим підписом акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, у графі «з результатами згоден» та відповідній роздруківці (чеку драгер). При проходженні ОСОБА_11 процедури освідування, він не заперечує його результатів, вказуючи, що йому самому цікаво скільки надув; освідування ОСОБА_11 проходив добровільно, що підтверджується, власне, відеозаписом освідування ОСОБА_11 .

Доводи сторони захисту про порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції при проведені вищезазначеного освідування, відсутність належних і допустимих доказів перебування ОСОБА_11 у стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення кримінального правопорушення - необґрунтовані.

Норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК України, шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів, зокрема і показань свідків.

Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також інші нормативно - правові акти з цього питання прийняті відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», і не регулюють питання доказування в кримінальному провадженні, при цьому не виключають можливість встановлення судом факту перебування особи у момент вчинення інкримінованого вчиненням кримінального правопорушення у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатами відповідного огляду.

Наведене підкреслювалось й у численних рішеннях Верховного Суду (зокрема, № 672/1402/17, № 571/1436/15-к, № 400/1498/18, № 372/2291/16-к, № 564/590/17, № 571/1436/15-к, № 643/20474/15-к, № 643/20474/15-к).

Як зазначалось, ще одним доказом перебування ОСОБА_11 в стані алкогольного сп`яніння на момент вчинення кримінального правопорушення є показання свідка ОСОБА_14 , який був понятим при проходженні освідування ОСОБА_11 , надав показань про порядок проходження процедури освідування. ОСОБА_11 продував алкотестер «Драгер», результат був позитивний, свідок підтвердив, що особисто це бачив та сфотографував. Власне ОСОБА_11 свій стан сп`яніння не заперечував, в лікарню їхати не висловлював бажання, підписав відповідні документи разом з ним. З моменту ДТП до освідування ОСОБА_11 на стан сп`яніння минуло приблизно 30 хвилин.

Свідок під час судового слідства надав показань про те, що на місці ДТП бачив обвинуваченого ОСОБА_11 . Останній свідкові говорив, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Свідок зазначав, що у ОСОБА_11 були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: порушення мови, порушення координації рухів та запах «перегару» (алкоголю з порожнини рота), візуально ОСОБА_11 був у важкому стані алкогольного сп`яніння.

Доводи сторони захисту з приводу того, що показання свідка ОСОБА_14 є неналежним доказом, оскільки він є хрещеним батьком загиблого, інформацію про те, що ОСОБА_11 був у стані алкогольного сп`яніння та що про перебування у стані алкогольного сп`яніння вказував йому сам ОСОБА_11 свідок надав лише в суді, під час досудового розслідування вказані показання не надавав, - оцінюються критично.

Глава 4 Кримінального процесуального кодексу України регламентує поняття доказів і доказування , належності та допустимості при визнанні відомостей доказами.

Згідно із ст. 85, ч. 1 ст. 86 КПК України Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів; Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 95 КПК України: Показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження; Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.

Свідка ОСОБА_14 судом попереджено про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання, також приведено до присяги. Свідок вказував, що з обвинуваченим він у нормальних стосунках; причин обмовляти його свідок не має, як і не встановлено достовірних та об`єктивних причин надання свідком неправдивих показань. Показання свідка узгоджуються із іншими доказами у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене вище, судом прийнято як належний і допустимий доказ показання цього свідка, крім того, у відповідності до вимог закону суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки лише на показаннях свідка, які суд безпосередньо сприймав під час судового засідання й в основу вироку, відповідно, покладено надані суду показання, а не показання, надані під час досудового розслідування слідчому.

В апеляційній скарзі зауважується, що судом безпідставно не взято до уваги показання свідка ОСОБА_13 про те, що ОСОБА_11 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а потерпіла ОСОБА_9 вказувала, що ОСОБА_11 був у «невміняємому» стані, а не в стані алкогольного сп`яніння.

Показанням свідка ОСОБА_13 судом надано критичної оцінки, причини цього судом зазначені та мотивовані у вироку (аркуш 164, том 3).

Відповідно до вироку суду, суд зазначив, що потерпіла ОСОБА_9 надала показань з приводу того, що на місці ДТП вона бачила людей біля автомобіля ОСОБА_11 , і ці люди розмовляли про подію ДТП та казали, що ОСОБА_11 був у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, у показаннях потерпілої не відтворено, що потерпіла особисто розмовляла із ОСОБА_11 , візуально розпізнала ознаки алкогольного сп`яніння у того, була присутня при проходженні ОСОБА_11 огляду та освідування на стан сп`яніння. Відповідно, суд першої інстанції, надаючи оцінки доводам сторони захисту про те, що ОСОБА_11 не перебував у стані сп`яніння, не мотивував свої висновки у цій частині саме і лише показаннями потерпілої, а навів інші беззаперечні і достатні докази у їх сукупності, які спростовують вказані доводи сторони захисту та про які вже йшлося вище.

Також, сторона захисту в апеляційній скарзі звертає увагу, що суд першої інстанції безпідставно послався на те, що ОСОБА_11 притягався до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, адже станом на час ухвалення вироку, відповідно до ст. 39 КУпАП, ОСОБА_11 вважався таким, що не піддавався адміністративному стягненню.

На вказане зауважується, що ст. 39 КУпАП застосовується при здійсненні адміністративного провадження для встановлення наявності кваліфікуючої ознаки повторності вчинення адміністративного правопорушення у продовж року з дня закінчення виконання попереднього адміністративного стягнення, що має наслідком встановлення більш суворого стягнення за вчинення аналогічного правопорушення, а також у відповідності до положень ст. 35 КУпАП є обтяжуючою обставиною при притягненні особи до адміністративної відповідальності.

у даному кримінальному провадженні дана обставина врахована не як доказ на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, що суперечило б вимогам ч. 1 ст. 88 КПК України, або як обставина, яка обтяжує покарання, а як характеризуючі особу обвинуваченого дані, що вказують про наявність у минулому порушень ОСОБА_11 Правил дорожнього руху України, що негативно характеризує обвинуваченого як водія.

Отже, беручи до уваги зазначене вище, колегія суддів вважає, що доводи сторони захисту свого підтвердження не знайшли, а дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Щодо дотримання судом загальних принципів призначення покарання особі і достатності, необхідності та справедливості обраної міри покарання.

Колегія суддів, виходячи із загальних положень та принципів призначення покарання, приходить до висновку про дотримання судом першої інстанції, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_11 покарання, вимог закону.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Порядок і принципи призначення покарання регульовані й рекомендаціями постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Висновки з приводу пропорційності покарання тяжкості правопорушення, висловлені ЄСПЛ в своїх рішеннях, зокрема, у рішеннях по справах Souring v. UK, Shvydka v. Ukraine, Tammer v. Estonia, - за змістом яких захід, що застосовується до порушника має бути пропорційним переслідуваній меті, засудження та покарання порушника не мають бути непропорційними законній меті і підстави, якими керуються національні суди, мають були відповідними і достатніми для виправдання такого втручання.

Вимоги дотримання справедливості при призначенні кримінального покарання закріплені у ст.10 Загальної декларації прав людини 1948 року, ст.14 Міжнародного пакту про цивільні та політичні права 1966 року, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Тобто, суд має призначати покарання конкретній особі за конкретний злочин, максимально індивідуалізуючи покарання, яке має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.

Як убачається із вироку суду першої інстанції, при призначенні ОСОБА_11 покарання, ураховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого,обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, обставини, які обтяжують покарання.

Отже, обвинувачений ОСОБА_11 свідомо сів за кермо, будучі у стані алкогольного сп`яніння, під час керування автомобілем у цьому стані допустив значне перевищення допустимої швидкості руху керованого нимавтомобіля, що призвело до ДТП, та внаслідок чого ОСОБА_11 вчинене хоч необережне, але тяжке кримінальне правопорушення, настали невідворотні й тяжкі наслідки, спричинено загибель людини, іншому потерпілому завдано середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Слід зважувати й на посткримінальну поведінку обвинуваченого: ОСОБА_11 після вчинення кримінального правопорушення не здійснив будь-яких дій з метою допомоги потерпілим, не викликав швидкої допомоги чи поліції, натомість намагався залишити автомобіль на місці пригоди та втекти, однак був затриманий військовими, у подальшому спричинену кримінальним правопорушенням потерпілим шкоду не відшкодував, у потерпілих вибачення не попросив, не висловив свій жаль з приводу вчиненого, не намагався допомогти, не розкаявся у вчиненому.

Свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні обвинувачений ОСОБА_11 визнав частково, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, - не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання, - не віднайдені.

Як особа обвинувачений ОСОБА_11 характеризований посередньо, не одружений, без утриманців, до затримання працевлаштований, на обліках у наркологічному диспансері та психіатричної лікарні не перебуває, не судимий, притягався до адміністративної відповідальності за вчинення порушення ПДР.

Відповідно до інформації досудової доповіді органу пробації ОСОБА_11 має середній ризик небезпеки для суспільства та для окремих осіб, а також наявний середній ризик вчинення ОСОБА_11 повторного кримінального правопорушення.

Врахувавши наведені вище обставини сукупно, визначене ОСОБА_11 покарання у межах санкції частини статті обвинувачення, є виваженим, достатнім, необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження вчинення нових злочинів.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, - не виявлено.

Відтак, з огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги свого підтвердження не знайшли, а тому колегія суддів не убачає підстав для скасування чи зміни оскаржуваного вироку суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , який здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_11 , залишити без задоволення.

Вирок Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2023 року стосовно ОСОБА_11 залишити без змін.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3