н/п 1-кс/766/3355/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

підозрюваного: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Херсона клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Джанкой, АР Крим, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, неповнолітніх утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , офіційно не працевлаштованого,

раніше судимого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 25.01.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000013 від 17.05.2023, -

в с т а н о в и в:

15.11.2023 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді «тримання під вартою» строком на 60 днів без права внесення застави.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 15.11.2023 для розгляду клопотання визначено слідчого суддю ОСОБА_1 .

1.Доводи клопотання

У клопотанні зазначено, що слідчим відділенням Відділення поліції №1 Херсонського управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000013 від 17.05.2023 за ч. 5 ст. 111-1 КК України.

За версією органу досудового розслідування з метою проведення незаконного референдуму невстановлена досудовим розслідуванням особа залучила у роботі виборчої комісії місцевого мешканця ОСОБА_4 , на якого покладались функції несення урни для голосування у складі виборчої комісії у визначені дні з 23 по 27 вересня 2022 року у зазначеному незаконному референдумі.

Так ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, в порушення Конституції України, Закону України «Про всеукраїнській референдум», Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період з 23 по 27 вересня 2022 року прийняв участь у проведенні незаконного референдуму в с. Загорянівка та с. Східне Херсонського району Херсонської області, шляхом виїзду до вказаних населених пунктів Херсонського району Херсонської області, з метою забезпечення голосування жителів вказаних населених пунктів у незаконному референдумі щодо входження Херсонської області до складу рф, під час якого ОСОБА_4 носив скриньку для бюлетенів. Вказані дії ОСОБА_4 сприяли визнанню рф незаконного референдуму таким, що відбувся та незаконного приєднання території Херсонської області до її складу.

З урахуванням встановлених фактів ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 111-1 КК України, про що останньому 13.11.2023 було повідомлено підозру.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого правопорушення за твердженням органу досудового розслідування підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відноситься до тяжких, за який передбачено покарання у виді позбавлення на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від 10 до 15 років та з конфіскацією майна або без такої. Під час досудового розслідування встановлено ряд ризиків, а саме: можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. З урахуванням наведених ризиків, слідчий вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

2. Доводи сторони обвинувачення

Прокурор ОСОБА_15 клопотання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав з підстав наведених у ньому. Зазначив, що зібрані на теперішній час докази свідчать про існування обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив врахувати, що діючими нормами кримінального процесуального кодексу не передбачена можливість застосування іншого запобіжного заходу ніж тримання під вартою щодо осіб, які підозрюються у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-1 КК України.

Також прокурор зауважив, що застосування альтернативного виду запобіжного заходу у виді застави щодо ОСОБА_4 не є можливим, оскільки останній фінансово не спроможний внести відповідну суму.

3. Доводи сторони захисту.

Захисник при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечив щодо існування ризику переховування від органу досудового розслідування або суду, оскільки кримінальне провадження розпочато в травні 2023 року і з цього часу підозрюваний жодного разу не ухилився від виконання процесуальних обов`язків, як і самостійно з`явився до суду для вирішення клопотання щодо нього. Зазначив, що дійсно говорити про застосування більш м`якого запобіжного заходу в розрізі діючого кримінального процесуального кодексу складно.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечуючи обставин, інкримінованого йому кримінального правопорушення, зазначив, що йому запропонували роботу і вже після її виконання він зрозумів, які саме наслідки можуть бути. Зазначив, що проживає один, не маючи дітей та дружини, офіційно не працевлаштований. У свою чергу просив врахувати наявність у нього на догляді матері похилого віку, яка потребує сторонньої допомоги, хоча з ним і не проживає.

4. Оцінка та висновки слідчого судді

Згідно із ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

4.1. Щодо наявності обґрунтованої підозри

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

У п. 184 рішенні у справі «Мерабішвілі проти Грузії» ЄСПЛ вказав, що обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

У судовому засіданні слідчим суддею досліджені, зокрема, такі документи з метою встановлення причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, в якому він підозрюється:

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 05.10.2023, яка пояснювала, що в період часу з 24.09.2022 по 27.09.2022 по АДРЕСА_3 , де знаходиться будинок, в якому вона проживає, ходила виборча комісія, у складі якої перебував також і ОСОБА_4 (особу якого ОСОБА_8 підтвердила, про що свідчить протокол пред`явлення особи для впізнання від 13.10.2023). Військового супроводу з ними не було, вони поводили себе невимушеного, ознак тиску щодо них не відчувалось. Ними пропонувалось місцевим мешканцям прийняти участь у проведенні референдуму;

- протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 05.10.2023, яка пояснювала, що весь період окупації с. Загорянівка, де вона проживає, перебувала за місцем свого проживання. Наприкінці вересня 2022 року до неї прийшли жителі с. Загорянівка, в тому числі і ОСОБА_4 (особу якого ОСОБА_7 підтвердила, про що свідчить протокол пред`явлення особи для впізнання від 05.10.2023), який в руках тримав скриньку для голосування. Їй було запропоновано прийняти участь у референдумі. Отримавши бюлетень, вона поставила відмітку «ні» та кинула його до скриньки. Учасники референдуму поводили себе спокійно, військового супроводу з ними не було;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 09.10.2023, яка пояснювала, що в кінці вересня 2022 року до неї додому прийшли члени виборчої комісії у складі місцевих жителів, в тому числі і ОСОБА_4 (особу якого ОСОБА_9 підтвердила, про що свідчить протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2023), який в руках тримав скриньку для голосування. Їй було запропоновано прийняти участь у референдумі. Отримавши бюлетень, вона поставила відмітку та кинула його до скриньки. Учасники референдуму поводили себе спокійно, військового супроводу з ними не було;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 09.10.2023, який пояснював, що в кінці вересня 2022 року до нього додому прийшли члени виборчої комісії у складі місцевих жителів, в тому числі і ОСОБА_4 (особу якого ОСОБА_10 підтвердив, про що свідчить протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2023), який в руках тримав скриньку для голосування. Йому було запропоновано прийняти участь у референдумі. Отримавши бюлетень, він поставив відмітку та кинув його до скриньки. Учасники референдуму поводили себе спокійно, військового супроводу з ними не було;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 09.10.2023, яка пояснювала, що в кінці вересня 2022 року до неї додому прийшли члени виборчої комісії у складі місцевих жителів, в тому числі і ОСОБА_4 (особу якого ОСОБА_11 підтвердила, про що свідчить протокол пред`явлення особи для впізнання від 09.10.2023), який запитав чи буде вона приймати участь у референдумі, від чого вона відмовилась і від неї пішли;

- протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 09.10.2023, який пояснював, що наприкінці вересня 202 року в с. Загорянівка Херсонського району Херсонської області, де проживає, зустрів так звану виборчу комісію з місцевих мешканців, серед якої був і ОСОБА_4 . Йому було запропоновано прийняти участь у референдумі за приєднання Херсонської області до рф, від чого він відмовився. Всі члени комісії поводили себе невимушено, ознак тиску щодо них не вбачалось;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 13.10.2023, який пояснював, що наприкінці вересня 2022 року в с. Загорянівка зустрів виборчу комісію, до складу якої входив і ОСОБА_4 (особу якого ОСОБА_12 підтвердив, про що свідчить протокол пред`явлення особи для впізнання від 13.10.2023), який в руках тримав скриньку для голосування. Йому пояснили, що проводиться референдум за приєднання Херсонської області до рф, проте він відмовився від участі в ньому;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 13.10.2023, яка пояснювала, що 27.09.2022 до неї додому прийшли ОСОБА_17 , ОСОБА_4 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 (особу ОСОБА_4 . ОСОБА_13 підтвердила, про що свідчить протокол пред`явлення особи для впізнання від 13.10.2023). Їй було запропоновано взяти участь у референдумі щодо приєднання Херсонської області до рф. ОСОБА_4 , який в руках тримав скриньку для голосування, розказував, що добровільно приймав участь у референдумі, оскільки йому потрібні були гроші;

- протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 13.10.2023, яка пояснювала, що в кінці вересня 2022 року до неї додому прийшли ОСОБА_17 та ОСОБА_4 з якоюсь жінкою. ОСОБА_20 почав стукати до неї у калитку та пропонувати прийняти участь у референдумі за приєднання Херсонської області до рф. Військового супроводу не було, настрій у всіх був гарний (особу ОСОБА_4 . ОСОБА_14 підтвердила, про що свідчить протокол пред`явлення особи для впізнання від 13.10.2023);

- протокол допиту свідка ОСОБА_21 , який пояснив, що в кінці вересня 2022 року до неї додому прийшли ОСОБА_17 та ОСОБА_4 з якоюсь жінкою, які пропонували йому прийняти участь у референдумі (особу ОСОБА_4 ОСОБА_21 підтвердив, про що свідчить протокол пред`явлення особи для впізнання від 13.10.2023).

З урахуванням обсягу зібраних під час досудового розслідування доказів, наведених вище органом досудового розслідування, 13.11.2023 ОСОБА_4 оголошено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Дослідження цих доказів формує у слідчого судді внутрішнє переконання щодо причетності ОСОБА_4 до злочину, у вчиненні якого він підозрюється органом досудового розслідування, а тому оголошена підозра є цілком обґрунтованою і такою, що ґрунтується на достатньому об`ємі доказів, зібраних під час проведення досудового розслідування. Таким чином висновки органу досудового розслідування не є явно необґрунтованими чи очевидно недопустимими.

Отже, не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження. Отже вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобіжного заходу.

4.2. Щодо наявності ризиків

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування таких ризиків:

- ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду;

- ризик незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема фактичні знищення, ховання або спотворення будь-якої з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; показання свідків, про намір підозрюваного вчинити дії особи, спрямовані на знищення, схов або спотворення важливих для слідства речей чи документів, спроба підозрюваної особи вчинити дії направлені на знищення доказів підтверджені документально; незаконний вплив на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні підтверджені документально; документи, підтверджуючі, що підозрюваний вчиняв подібні дії у минулому, показання свідків, дані про особу, підтверджуючі його протиправну поведінку; інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином підтверджене документально; необхідні докази того, що особа вчиняє якісь конкретні дії, направлені на створення перешкод правосуддю; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому особа підозрюється, обвинувачується; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів.

Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 зможе переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, з огляду на таке.

Так, останній підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, який є тяжким злочином відповідальність за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади строком до 15 років з конфіскацією майна або без такої. Звільнення від кримінальної відповідальності чи звільнення від відбування покарання з випробуванням за вчинення такого характеру злочинів загальні правила призначення покарання згідно Кримінального кодексу України не допускають. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При оцінці наявності ризику переховування слідчий суддя також враховує ту обставину, що ОСОБА_4 міцних соціальних зав`язків, як то наявність неповнолітніх утриманців або офіційного місця роботи, які б могли гарантувати присутність підозрюваного в межах територіальної громади Херсонського району, не має, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується негативно, має непогашену судимість за попереднім вироком. Наведене створює обґрунтовані побоювання, що підозрюваний у разі обрання відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного з ізоляцією, зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, оскільки достатні стримуючи фактори відсутні.

Ризик незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

У той же час обґрунтованим вважає слідчий суддя твердження сторони обвинувачення щодо існування ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Оцінюючи наявність цього ризику слідчий суддя бере до уваги той факт, що кримінальне провадження перебуває на початковому етапі та органу досудового розслідування потрібно буде допитати ряд свідків для встановлення обставин у цьому кримінальному провадженні. Допитані під час досудового розслідування свідки являються сусідами ОСОБА_4 за постійним місцем його проживання, що не виключає можливість їх подальшого спілкування, за наслідками якого останні можуть змінити свої покази на користь ОСОБА_4 , в тому числі і внаслідок його впливу на останніх.

При оцінці існування цього ризику слідчий суддя також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

4.3. Значення інших обставин в контексті встановлених ризиків та з`ясування можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється (ст. 178 КПК України).

Під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 цієї статті (ч. 6 ст. 176 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У той же час, з урахуванням доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , характеру та обставин справи, дійшов висновку, що на теперішній час, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків. При цьому слідчий суддя враховує, що вік та стан здоров`я підозрюваного не виключають можливості тримання його під вартою.

За таких підстав клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Херсонській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належить задовольнити.

4.4. Щодо можливості визначення розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-2553 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. ст. 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України (ч. 4 ст. 182 КПК України).

У клопотанні слідчий просить не застосувати до підозрюваного заставу.

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 4 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 п. 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» №511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на неї обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Отже дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя з урахуванням майнового стану підозрюваного, характеру інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, доведених ризиків, вважає, що відсутні об`єктивні передумови, які б дозволяли визначити навіть мінімально допустимий кримінальним процесуальним кодексом розмір застави.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Відділення поліції №1 Херсонського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком не більше 60 (шістдесят) днів в межах строку досудового розслідування до 13 січня 2024 року без визначення розміру застави.

?Взяти ОСОБА_4 під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: Людмила ВАЛІГУРСЬКА