Справа № 298/1522/23
Номер провадження 1-кп/298/131/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі

Головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі судових засідань, в смт. Великий Березний, кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000123 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ставне Ужгородського району Закарпатської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, працюючого начальником станції ДН-5, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених: ч.1 ст.385 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, 09.06.2022 року з 14 години 00 хвилин по 14 годину 40 хвилин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час проведення досудового розслідування кримінального провадження №0000091 від 08.06.2022 за ч. 1 ст. 286 КК України, був допитаний в якості свідка, у зв`язку з чим йому було роз`яснено права та обов`язки свідка, а також він був попереджений про кримінальну відповідальність за відмову свідка від давання показань та за завідомо неправдиве показання за ст. ст. 384, 385 КК України, й про факт ознайомлення зі змістом вказаних статей ОСОБА_5 у вказаному протоколі допиту свідка поставив власний підпис.

27 квітня 2023 року, в період часу приблизно з 10 години 00 хвилин по 13 годину 15 хвилин у відкритому судовому засіданні в залі Великоберезнянського районного суду Закарпатської області за адресом: смт. Великий Березний, вул. Шевченка, 22, Ужгородського району, Закарпатської області; в кримінальній справі №298/933/22 (провадження 1-кп/298/57/23), з розгляду обвинувального акту в кримінальному провадженні №0000091 від 08.06.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України ОСОБА_5 , будучи попереджений судом про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України за введення в оману суду та за ст. 385 КК України за відмову свідка від давання показань у суді, будучи під присягою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно - небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, відкрито, під час допиту його в якості свідка в залі судового засідання, без поважних причин та законних на те підстав відмовився від давання показань суду про відомі йому, як свідку обставини у вказаному кримінальному провадженні.

Дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.385 КК України, тобто у « відмова свідка від давання показань у суді».

В ході підготовчого судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений та прокурор повідомили суд про досягнуту між ними угоду про визнання винуватості від 22 січня 2024 року, згідно якої сторони угоди підтвердили формулювання обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав угоду, яка укладена між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , складеної в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , про визнання винуватості від 22 січня 2024 року, згідно якої сторони дійшли згоди щодо визнання винуватості, правової кваліфікації дій обвинуваченого ч.1 ст.385 КК України - у виді штрафу в розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень 00 копійок. Вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_5 свою вину визнав у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.385 КК України, та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за чч.1 ст.385 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченіст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказував, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також обвинувачений зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Захисник ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просила угоду затвердити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обмеження, які виключають можливість укладення угоди про визнання винуватості, відсутні.

Згідно ч.1, ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Укладення угоди ініційовано одночасно з боку прокурора та обвинуваченого, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.1 ст. 385 КК України.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст.472 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначені санкцієюч.1 ст. 385 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1-4 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 , згідно ст.66 КК України відсутні.

Обставини, які б могли обтяжувати покарання ОСОБА_5 , згідно ст.67 КК України, відсутні.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 100, 314 ч.3 п.1, 469, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 22 січня 2024 року про визнання винуватості яка укладена між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим, складеної в присутності захисника адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000123 від 13.07.2023 року, щодо обвинувачення ОСОБА_5 ч.1 ст.385 КК України.

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.385 КК України, за яке призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Речовий доказ:

- журнал судового засідання від 27 квітня 2023 року на 6 (шістьох) аркушах та СD-R диск на якому наявний відеозапис судового засідання від 27 квітня 2023 року залишити зберігати при матеріалах справи.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного шляхом подачі апеляційної скарги через Великоберезнянський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, прокурору.

Головуючий ОСОБА_1