ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/817/70/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст. 126-1 КК
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

потерпілої ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2023 року.

Даним вироком,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горинка Кременецького району Тернопільської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , несудимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді арешту на строк 4 (чотири) місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 у виді арешту постановлено рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Згідно з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 протягом 2022-2023 років умисно систематично вчиняє психологічне насильство щодо своєї дружини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_1 , що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя останньої за наступних обставин.

Так, згідно з постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.01.2023 року за №607/752/23 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 19.12.2022 року близько 18 год. ОСОБА_7 за місцем спільного проживання: АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_9 , під час якого голосно кричав та виражався нецензурними словами в її сторону, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_9 .

Також, згідно з постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.01.2023 року за № 607/752/23 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 02.01.2023 року близько 20:30 год. ОСОБА_7 за місцем спільного проживання: АДРЕСА_1 в стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_9 , під час якого обзивав останню нецензурною лайкою, чинив моральний та психологічний тиск, внаслідок чого могла бути завдана шкода її психічному здоров`ю.

Крім цього, згідно з постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.02.2023 року за № 607/1375/23 ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме 18.01.2023 року близько 05 год. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_9 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, під час якого ображав її нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

Проте ОСОБА_7 , продовжуючи свої умисні, протиправні дії, спрямовані на систематичне заподіяння психологічних страждань своїй дружині ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та, передбачаючи негативні наслідки, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства відносно останньої, 05.09.2023 року близько 17 год., перебуваючи по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_1 , безпідставно розпочав словесний конфлікт із своєю дружиною ОСОБА_9 , в ході якого говорив на підвищених тонах, виражався нецензурною лексикою, принижував честь та гідність ОСОБА_9 , висловлював погрози застосування фізичної сили до останньої.

Внаслідок систематичних протиправних дій ОСОБА_7 потерпілій ОСОБА_9 завдано психологічних страждань, що призвело до розладів її здоров`я та погіршення якості життя, що виразилось у втраті повноцінного сну та відпочинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій, зростання емоційної напруженості, підвищення рівня тривоги та негативних переживаннях.

Вказаними діями обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2023 року та ухвалити новий вирок, яким виправдати ОСОБА_7 .

Вказує, що суд першої інстанції виносячи вирок, щодо обвинуваченого ОСОБА_7 не врахував та не взяв до уваги, окрім самих показів обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений не визнав вини та надав покази, що 05 вересня 2023 року, перебуваючи за місцем спільного проживання, він обзивав свою дружину ОСОБА_9 «рашистом», однак при цьому нецензурною лайкою не висловлювався, не погрожував їй смертю, фізичною розправою та не виганяв з будинку, а ОСОБА_9 вигадує про вчинення відносно неї домашнього насильства.

Посилається на те, що покази свідка ОСОБА_10 , який підтвердив, що потерпіла ОСОБА_9 неодноразово зверталася на лінію «102» з приводу вчинення щодо неї домашнього насильства, однак даний свідок, безпосередньо не бачив неправомірних дій обвинуваченого, а лише прибував по вказаній адресі для здійснення профілактичних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Наголошує на тому, що суд першої інстанції не врахував покази обвинуваченого ОСОБА_7 та помилково визнав ОСОБА_7 винуватим.

Вважає, що вина обвинуваченого не була доведена під час розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції, через відсутність доказів щодо причетності ОСОБА_7 до кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_7 , в судових дебатах його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, просять її задовольнити, в судових дебатах потерпілу ОСОБА_9 , прокурора, які заперечили апеляційну скаргу, вважають, що вирок суду є законним та обґрунтованим, просять його залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено, відповідають фактичним обставинам справи, визнаних судом доведеними, ґрунтуються на сукупності зібраних і належно оцінених доказів.

Так, потерпіла ОСОБА_9 в суді першої інстанції ствердила, що з чоловіком ОСОБА_7 проживають в селі Великий Глибочок Тернопільського району, Тернопільської області. ЇЇ чоловік часто вживає алкогольні напої та знущається над нею, тому вона змушена втікати від нього до сусідів та протягом двох тижнів проживала у своєї сестри.

Потерпіла вказала, що 05 вересня 2023 року близько 17.00 год. її чоловік ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, кричав на неї, ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, казав, що вб`є її, тому вона викликала працівників поліції.

Потерпіла повідомила, що в лютому 2023 року близько 05.00 год. ранку вона проснулася від шурхоту та побачила, що ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, гострив ножі та казав до неї, що заріже її. Тоді вона втекла з будинку та викликала працівників поліції.

Зазначила, що коли ОСОБА_7 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, вона втікає на вулицю та боїться заходити в будинок, оскільки останній кричить на неї, погрожує їй фізичною розправою, каже, що вб`є її, закопає, повішає, занесе на колію та скаже, що вона сама попала під поїзд. При цьому свідками вказаних подій є їх сусіди, які не бажають свідчити щодо ОСОБА_7 , оскільки бояться його.

Потерпіла вказала, що в результаті систематичного вчинення відносно неї домашнього насильства та знущань з боку ОСОБА_7 , вона зазнала психологічних страждань.

Як ствердив свідок ОСОБА_10 , який працює поліцейським офіцером громади Білецької ОТГ відділення поліції №1 (м. Тернопіль) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, до нього особисто, а також на лінію 102 неодноразово зверталась потерпіла ОСОБА_9 з приводу того, що її чоловік ОСОБА_7 систематично за місцем спільного проживання вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, яке проявляється у висловлюваннях нецензурними словами, вчиненні морального та психологічного тиску.

Свідок вказав, що неодноразово здійснював перевірки за місцем проживання ОСОБА_7 , проводив з останнім профілактичні бесіди з метою недопущення в майбутньому протиправних дій відносно потерпілої, а також неодноразово складав відносно ОСОБА_7 протоколи про адміністративне правопорушення за вчинення домашнього насильства психологічного характеру.

Повідомив, що відносно ОСОБА_7 неодноразово виносились тимчасові заборонні приписи, щоб він покинув місце проживання, однак він їх порушував, за що притягувався до адміністративної відповідальності.

Зазначив, що 05 вересня 2023 року він приїхав для проведення профілактичної бесіди, зустрів на подвір`ї ОСОБА_9 та попросив її покликати на вулицю чоловіка.

Надалі, коли потерпіла відкрила двері в будинок та сказала ОСОБА_7 вийти з будинку, бо з ним хочуть поговорити, останній, почав висловлюватись до ОСОБА_9 нецензурною лайкою, обзивав «рашисткою».

Свідок зазначив, що сусіди не хочуть втручатись у відносини між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , бо бояться, що ОСОБА_7 буде вчиняти аналогічні дії відносно них.

Вказав, що ОСОБА_7 поводить себе зухвало, не реагує на протоколи про адміністративне правопорушення, тому ОСОБА_9 звернулась в поліцію із заявою про притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

Пояснення потерпілого і свідків є послідовними, логічними, належними та допустимими, вони підтверджуються іншими доказами, узгоджуються між собою, тому суд підставно послався на них у вироку.

Відповідно до копії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в справі № 607/1375/23 від 01.02.2023 року - ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення відносно своєї дружини ОСОБА_9 домашнього насильства психологічного та фізичного характеру, що мало місце 18 січня 2023 року близько 05.00 год. за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 та на ОСОБА_7 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

Також, відповідно до копії постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в справі № 607/752/23 від 16.01.2023 року - ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення відносно своєї дружини ОСОБА_9 домашнього насильства психологічного характеру, що мало місце 19 грудня 2022 року о 18.00 год. та 02 січня 2023 рок о 20.30 год. за місцем спільного проживання в АДРЕСА_1 та на ОСОБА_7 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 , заперечуючи свою вину вказав, що 05 вересня 2023 року, перебуваючи за місцем спільного проживання, він обзивав свою дружину «рашистом», однак нецензурною лайкою не висловлювався, не погрожував їй смертю чи фізичною розправою та не виганяв з будинку. При цьому не заперечив, що його притягували до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно дружини та він сплачував призначені йому судом штрафи. Вказав, що такі відносини у них з дружиною тривають декілька місяців.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, дослідивши всі докази в сукупності, дійшов правильного висновку, що обвинувачений ОСОБА_7 систематично вчиняє щодо своєї дружини ОСОБА_9 домашнє насильство та правильно кваліфікував його дії за ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, розладів здоров`я та погіршення якості життя потерпілої особи, тому твердження апелянта щодо непричетності обвинуваченого ОСОБА_7 до вчиненого кримінального правопорушення, колегія суддів вважає необґрунтованими.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу винного, який не працює, його відношення до вчиненого, не визнання вини, відсутність щирого каяття та думку потерпілої, яка просила покарати обвинуваченого суворо та відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, з додержанням вимог ст. 65 КК України, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у виді арешту, що є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, вирок суду є обґрунтованим і законним, будь-яких підстав для його скасування та закриття провадження, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 листопада 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді