ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 543/1058/21 Номер провадження 11-кп/814/2035/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з секретарем з участю прокурора захисника обвинуваченогоОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000078 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 17 травня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою стосовно ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, на підставі ст.89 КК України такого, що не має судимості,

суд звільнив обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000078 закрив.

Водночас суд стягнув з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз в сумі 21969, 31 грн.

В обґрунтування прийнятого рішення суд зазначив, що з дня вчинення обвинуваченим 09 квітня 2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, яке відповідно до ст.12 цього Кодексу є нетяжким злочином, минуло п`ять років, а ОСОБА_8 надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині стягнення з нього процесуальних витрат за проведення судових експертиз в сумі 21969,31 грн та постановити в цій частині нову ухвалу, якою віднести вказані витрати на рахунок держави.

Вказує, що кримінальний процесуальний закон не передбачає можливості стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого у разі закриття кримінального провадження.

Інші учасники провадження ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, міркування прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, дослідивши матеріали провадження та докази, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Рішення суду про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, на підставі п.3 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, та закриття кримінального провадження №0000078 ніким із учасників судового провадження не оспорюється.

Доводи обвинуваченого про відсутність визначених законом підстав для стягнення з нього витрат за проведення судових експертиз є слушними.

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 17 червня 2020 року (справа №598/1781/17) зробила висновок про те, що КПК України не обмежує процесуальної форми вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком та зазначила, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Однак цей висновок не містить орієнтирів стосовно того, в яких випадках і які саме процесуальні витрати стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, або з держави.

В свою чергу Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17 зазначила, якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, яке було вчинене ним 09 квітня 2018 року.

Під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції захисник ОСОБА_7 у судовому засіданні звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, оскільки з моменту вчинення останнім кримінального правопорушення сплило понад 5 років. Обвинувачений вказане клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Суд першої інстанції 17 травня 2023 року постановив ухвалу, якою звільнив ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.152 КК України на підставі ст.49 цього Кодексу у зв`язку із закінченням строків давності та закрив кримінальне провадження щодо нього. При цьому судом було стягнуто з ОСОБА_8 21969, 31 грн на користь держави в рахунок відшкодування витрат на проведення судових експертиз (молекулярно-генетичної №19/10/1-460/СЕ/19, імунологічних №36-39, та психіатричної №СЕ-19/117/22/3090-ПС).

З досліджених апеляційним судом доказів видно, що ініціатором проведення вказаних судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього закрито, відповідно до приписів ч.2 ст.122, ст.124 КПК України, витрати на проведення судових експертиз в розмірі 21969, 31 грн не підлягають стягненню з обвинуваченого та покладаються на державу.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, що передбачено п.3 ч.1 ст.409 КПК України.

Згідно з ч.1ст.412 цього Кодексу, істотними є такі порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Враховуючи наведене, ухвала суду в частині відшкодування процесуальних витрат підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з постановленням в цій частині нового рішення про віднесення таких витрат на рахунок держави.

Отже, апеляційну скаргу обвинуваченого необхідно задовольнити.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 409, 418 та 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Оржицького районного суду Полтавської області від 17 травня 2023 року щодо ОСОБА_8 в частині відшкодування процесуальних витрат скасувати.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою витрати на проведення судових експертиз (молекулярно-генетичної №19/10/1-460/СЕ/19, імунологічних №36-39 та психіатричної №СЕ-19/117/22/3090-ПС) в розмірі 21969, 31 грн віднести на рахунок держави.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції безпосередньо до суду касаційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4