ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 754/11100/22

провадження № 51-4141км23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянув у судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2023 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд вироку Ватутінського районного суду м. Києва від 27 червня 1996 року за нововиявленими обставинами та повернення заяви особі, яка її подала.

Вступ

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд вироку Ватутінського районного суду м. Києва від 27 червня 1996 року за нововиявленими обставинами та повернуто заяву особі, яка її подала.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 14 червня 2023 року залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_6 , а зазначену ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Не погоджуючись з таким рішенням судів попередніх інстанцій, ОСОБА_6 подав касаційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення і призначити новий розгляд матеріалів провадження в суді першої інстанції.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду, в даному провадженні, має відповісти на доводи щодо наявності істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при постановленні судами першої та апеляційної інстанцій своїх рішення про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд вироку Ватутінського районного суду м. Києва від 27 червня 1996 року за нововиявленими обставинами та повернення заяви особі, яка її подала.

Вимоги касаційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала

У поданій скарзі касатор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій і призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.

Суть доводів поданої касаційної скарги зводиться до того, що ОСОБА_6 не погоджується з мотивами, викладеними в ухвалі судді районного суду, щодо відсутності підстав для здійснення кримінального провадження за нововиявленими обставинами за його заявою про перегляд вироку Ватутінського районного суду м. Києва від 27 червня 1996 року стосовно нього.

В обґрунтування своїх вимог, касатор зазначає про необґрунтованість рішення суду першої інстанції з підстав того, що подана ним заява не містить посилань на передбачені законом обставини, які є нововиявленими та можуть бути підставою для перегляду вироку щодо нього, оскільки він докладно описав обставини, котрі, як він уважає, є нововиявленими в розумінні ст. 459 КПК України.

Також стверджує, що суд апеляційної інстанції не звернув уваги на порушення, допущені судом першої інстанції, та дійшов неправильного висновку про законність постановленого рішення і як результат постановив рішення, яке не відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Позиції інших учасників судового провадження

Від учасників судового провадження заперечення на касаційну скаргу

ОСОБА_6 не подавалися.

У судовому засіданні прокурор виступив на підтримку касаційну скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, думку ОСОБА_6 та прокурора, перевіривши матеріали провадження, наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких мотивів.

Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права при ухваленні судових рішень у тій частині, в якій їх було оскаржено.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції, зокрема є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно зі ст. 419 КПК України в ухвалі апеляційного суду, крім іншого, має бути зазначено: короткий зміст вимог, викладених у апеляційній скарзі та зміст судового рішення суду першої інстанції; узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, й узагальнений виклад позиції інших учасників судового провадження; обставини, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій з посиланням на докази; мотиви визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними, та з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, а також положення закону, яким він керувався.

Зазначених вимог кримінального процесуального закону судами попередніх інстанцій не дотримано повною мірою.

Щодо постановлення судами першої та апеляційної інстанцій своїх рішення про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд вироку Ватутінського районного суду м. Києва від 27 червня 1996 року за нововиявленими обставинами та повернення заяви особі, яка її подала.

Глава 34 КПК України визначає підстави та порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами, строки звернення й вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 460 КПК України учасники судового провадження мають право подати заяву про перегляд за нововиявленими або виключними обставинами судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили.

Стосовно матеріалів цього кримінального провадження, то з них слідує, що ОСОБА_6 звернувся до Деснянського районного суду міста Києва із заявою про перегляд вироку Ватутінського районного суду міста Києва від 27 червня

1996 року за нововиявленими обставинами.

У поданій заяві ОСОБА_6 стверджує, що повідомлення Служби безпеки України про злочинну діяльність колишнього Міністра освіти та науки України

ОСОБА_7 , про цей факт заявнику стало відомо 22 листопада 2022 року з повідомлення «Радіо Свобода», у поєднанні з раніше виявленою обставиною, якою є ухвала Верховного Суду України від 28 травня 2003 року по справі

№ 6-1564кс-02, якою скасовано судові рішення, на які є посилання у вироку щодо нього, доводять неправильність постановленого відносно нього

вироку, що у розумінні ст. 459 КК України є підставами для здійснення перегляду вироку Ватутінського районного суду м. Києва від 27 червня 1996 року за нововиявленими обставинами.

Втім, ухвалою від 03 травня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва відмовив у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд вироку Ватутінського районного суду м. Києва від 27 червня 1996 року за нововиявленими обставинами та повернув заяву особі, яка її подала, оскільки у своїй заяві ОСОБА_6 хоча і посилається на норми закону, які регулюють порядок провадження за нововиявленими обставинами, однак не навів обставин, які законодавець відносить до категорії нововиявлених, а фактично ставить під сумнів обґрунтованість та законність ухваленого стосовно нього вироку.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції зі скаргою, в якій наводив доводи, які є аналогічними за своїм змістом доводам викладеним у його касаційній скарзі.

Зі свого боку апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_6 не наводить належного обґрунтування того, чому обставини, на які він посилається у своїй заяві є нововиявленими, та яким чином вони самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення та підтверджують завідому недостовірність доказів, на яких ґрунтується це рішення.

Отже, із змісту ухвал судів попередніх інстанцій слідує, що факти, викладені у заяві ОСОБА_6 , на які він посилається як на нововиявлені обставини, є по суті доводами його незгоди із вироком щодо нього і як результат суди обох інстанцій констатували, що викладені у заяві ОСОБА_6 обставини не можна розцінити як нововиявлені.

У свою чергу колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до частин 2, 3

ст. 464 КПК України не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 цього Кодексу і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно із вимогами, передбаченими статтею 462 КПК України, застосовуються правила ч. 3 ст. 429 цього Кодексу. На цій стадії суд перевіряє заяву на відповідність вимогам

ст. 462 КПК України, а саме в частині дотримання заявником встановленої форми та змісту заяви, проте не може давати оцінку обґрунтованості викладених у ній доводів. Така оцінка згідно зі ст. 467 КПК України надається за наслідками судового розгляду та прийняття відповідного рішення судом по суті заявлених вимог, після відкриття провадження.

До того ж статтею 462 указаного Кодексу встановлено вимоги до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Зокрема, пунктами 4, 5 ч. 2 цієї статті визначено, що в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених або виключних обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву, до суду.

Таким чином, рішення про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами ухвалюється у разі невідповідності форми такої заяви вимогам кримінального процесуального закону, та відсутності у її змісті обґрунтування про ті обставини, які заявник вважає нововиявленими або виключними.

При цьому колегія суддів зазначає, що на стадії вирішення питання відповідності заяви про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами вимогам ст. 462 КПК України процесуальним законом передбачено можливість прийняти такі рішення: залишити заяву без руху, вказавши на її недоліки, відкрити провадження або відмовити у відкритті за такою заявою та повернути її в передбачених ч. 3 ст. 429 КПК України випадках.

Однак, суд першої інстанції, розглядаючи заяву ОСОБА_6 , констатував не її невідповідність формальним та змістовним вимогам закону, а визнав, що наведені у ній обставини не можна розцінити як нововиявлені.

Отже, за обставин цього провадження, суд першої інстанції фактично здійснив розгляд суті заяви ОСОБА_6 , що обумовлювало прийняття одного із видів судового рішення, передбаченого ч. 1 ст. 467 КПК України, проте всупереч наведеному прийняв рішення про повернення заяви особі, яка її подала.

У свою чергу, апеляційний судна зазначене порушення уваги не звернув та дійшов передчасного висновку щодо законності та обґрунтованості прийнятого рішення.

Таким чином, судами попередніх інстанцій допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке ставить під сумнів законність і обґрунтованість прийнятих рішень та згідно з п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України є підставою для їх скасування.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Оскаржувані судові рішення постановлені з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

З урахуванням викладеного касаційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувані судові рішення - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого необхідно врахувати наведене, усунути вказані недоліки та постановити законне й обґрунтоване судове рішення.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 442 КПК України, Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу судді Деснянського районного суду м. Києва від 03 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 червня 2023 року про відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд вироку Ватутінського районного суду м. Києва від 27 червня 1996 року за нововиявленими обставинами та повернення заяви особі, яка її подала скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3