Провадження №1-кп/127/961/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря: ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду №13 кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Супрунів, Вінницького району, Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001112 від 20.07.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20 липня 2023 року біля 08 години 15 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Т4», державний номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині вулиці Максима Шимка в місті Вінниці, в напрямку вулиці Ватутіна, в районі перехрестя з вулицею Юрія Клена, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, по якому справа-наліво по ходу руху останнього переходив проїзну частину пішохід ОСОБА_5 , не надав переваги для руху останньому, не вжив своєчасних заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним транспортного засобу в момент об`єктивного виникнення небезпеки для руху, хоча повинен був і мав технічну можливість це зробити, у зв`язку із чим, з необережності, допустив наїзд на останнього.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №695 від 25.09.2023, отримав тілесні ушкодження у вигляді сполучної травми тіла: закритої травми грудної клітки забій грудної клітки; травматичного вивиху лівого стегна, які належать до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, оскільки не являлися небезпечним для життя в момент заподіяння та не супроводжувалися загрозливими для життя явищами, але за своїм характером спричинили тривалий (більше 21 дня) розлад здоров`я.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/102-23/15874-ІТ від 08.09.2023 «В даній дорожній обстановці, водій автомобіля «Volkswagen Т4», державний номерний знак НОМЕР_2 , мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України. При цьому в діях водія ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 18.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з наслідками ДТП».

За вищевикладених обставин водій ОСОБА_4 порушив вимоги п. п. 4.16 (а), 18.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено, що:

п. 4.16 (а) «Пішохід має право: а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;

п. 18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».

Порушення вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину визнав повністю, щиро розкаявся та повідомив суду, що він примирився з потерпілим та відшкодував завдану йому шкоду, в зв`язку з чим заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України в даному кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_5 просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, надав суду письмову заяву та повідомив, що обвинувачений відшкодував йому завдану шкоду, будь-яких претензій до нього він не має, крім того, зазначив, що з обвинуваченим дійсно примирився.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України. Просив вирішити питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні, стягнути процесуальні витрати та скасувати арешт.

Суд, дослідивши подане клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що обвинувальний акт в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України підсудний Вінницькому міському суду Вінницької області.

Згідно з положеннями, викладеними у п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно статті 46 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові №12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» вбачається, що умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке за формою вини є необережним та відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину. ОСОБА_4 є особою раніше не судимою, тобто вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, на момент вчинення злочину був тверезим, добровільно відшкодував завдану потерпілому шкоду.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні наполягав на звільненні його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та закритті кримінального провадження з підстав примирення з потерпілим, при цьому обвинуваченому зрозумілі роз`яснені судом наслідки звільнення від кримінальної відповідальності, зважаючи на позицію потерпілого, який підтримав клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням та наполягав на його задоволенні, суд оцінивши всі обставини у справі у їх сукупності, дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню та вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закрити кримінальне провадження на підставі ч. 3 ст. 288 КПК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судових експертиз, оскільки їх проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого ним кримінального правопорушення.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 46, 286 КК України, ст. ст. 100, 284, 285, 286, 288, 314, 370-372, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України в зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, відомості про який внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001112 від 20.07.2023 закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 2390 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичних досліджень в кримінальному провадженні.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/21972/23 від 05.09.2023 скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні №0001112, а саме:

- автомобіль марки «Фольцваген Т4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , після набрання ухвалою законної сили повернути власнику ОСОБА_4 ;

- диск з відеозаписом, після набрання ухвалою законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області, протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1