У Х В А Л А

Іменем України

21 вересня 2023 року

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання слідчого 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління служби безпеки України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000941 від 19.09.2023 року

ВСТАНОВИВ:

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва перебуває вищевказане клопотання.

Клопотання обґрунтовано тим, що Слідчими 3 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000941 від 19.09.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

19.09.2023 матеріали стосовно ОСОБА_5 виділено з кримінального провадження № 0000499 від 16.05.2023 у кримінальне провадження за № 0000941 від 19.09.2023.

Досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 01.07.2020 у громадянина України ОСОБА_5 , який мав достатній рівень знань і життєвого досвіду для усвідомлення факту захоплення частини території Донецької області з боку представників терористичної організації «ДНР», виник умисел на вступ до її складу та взяття безпосередньо участі у ній шляхом зайняття посади в одному з т.зв. органів державної влади «ДНР».

ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що діяльність терористичної організації «ДНР» та її структурних підрозділів є незаконною, спрямована на зміну меж території України, призводить до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, добровільно прийняв рішення щодо вступу до окремого структурного підрозділу терористичної організації «ДНР», а саме до т.зв. «Министерство связи ДНР» та надав згоду на призначення його на посаду т.зв. «Первый заместитель Министра связи ДНР».

На вказаній посаді ОСОБА_5 перебуває і зараз.

01.07.2020, ОСОБА_5 , будучи на посаді т.зв. «Первого заместителя Министра связи ДНР», відповідно до п. 16 розділу ІІ Положення № 22-6 від 30.04.2020, з огляду на тимчасову відсутність т.зв. «Министра связи ДНР», тимчасово виконував обов`язки т.зв. «Министра связи ДНР».

В якості т.зв. «Врио Министра связи ДНР», в силу п.п. 7 п. 23 та п.п. 14п. 19 Положення № 22-6 від 30.04.2020, ОСОБА_5 , з метою забезпечення реалізації покладених на відповідне міністерство завдань, для досягнення спільної злочинної мети терористичної організації «ДНР», діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій і те, що він є учасником політичного блоку терористичної організації, видав наказ «Об утверждении правил аккредитации удостоверяющих центров» № 186 від 01.07.2020 обов`язковий для виконання на тимчасово окупованих територіях окремих районів Донецької області всіма громадянами, підприємствами, установами та організаціями.

Зміст виданого ОСОБА_5 наказу № 186 від 01.07.2020 свідчить про те, що він, як учасник терористичної організації «ДНР», здійснював дії із впровадження функціонування на тимчасово окупованих територіях Донецької області електронного документообігу вказаної терористичної організації.

У подальшому, не пізніше 21.07.2021, ОСОБА_5 тимчасово виконував обов`язки т.зв. «Министра связи ДНР» та в якості т.зв. «Врио Министра связи ДНР», в силу п.п. 11 п. 21 Положення № 22-6 від 30.04.2020, з метою забезпечення реалізації покладених на відповідне міністерство завдань, для досягнення спільної злочинної мети терористичної організації «ДНР», діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій і те, що він є учасником політичного блоку терористичної організації, видав наказ «О внесении изменений в Порядок лицензирования деятельности в сфере телекоммуникаций на территории Донецкой Народной Республики» № 211 від 21.07.2021 обов`язковий для виконання на тимчасово окупованих територіях окремих районів Донецької області всіма громадянами, підприємствами, установами та організаціями.

Зміст виданого ОСОБА_5 наказу № 211 від 21.07.2021 вказує на те, що він, безпосередньо приймаючи участь у злочинній діяльності терористичної організації «ДНР» на шкоду інтересам держави, всупереч чинному законодавству в сфері телекомунікацій, вчинив дії з впровадження змін до ліцензійних умов з надання суб`єктами господарювання послуг у сфері телекомунікацій на тимчасово окупованих територіях Донецької області.

У точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13.01.2023, ОСОБА_5 , будучи на посаді т.зв. «Первый заместитель Министра связи ДНР», відповідно до п. 16 розділу ІІ Положення № 22-6 від 30.04.2020, з огляду на тимчасову відсутність т.зв. «Министра связи ДНР», тимчасово виконував обов`язки т.зв. «Министра связи ДНР».

В якості т.зв. «Врио Министра связи ДНР», в силу п. п. 14 п. 19 Положення № 22-6 від 30.04.2020, ОСОБА_5 , з метою забезпечення реалізації покладених на відповідне міністерство завдань, для досягнення спільної злочинної мети терористичної організації «ДНР», діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій і те, що він є учасником політичного блоку терористичної організації, видав наказ «О признании утратившим силу приказа Министерства связи Донецкой Народной Республики от 17 января 2018 года № 16 «Об утверждении Временной инструкции по оформлению в Министерстве связи Донецкой Народной Республики материалов об административных нарушениях» № 2 від 13.01.2023 обов`язковий для виконання на тимчасово окупованих територіях окремих районів Донецької області всіма громадянами, підприємствами, установами та організаціями.

Предмет правового регулювання виданого ОСОБА_5 наказу № 2 від 13.01.2023 свідчить про те, що він, у зв`язку з прийняттям ДНР до складу рф, переслідуючи мету продовження функціонування на тимчасово окупованих територіях Донецької області т.зв. «Министерство связи ДНР», вчинив дії, спрямовані на забезпечення можливості приведення положень т.зв. «Временной инструкции по оформлению в Министерстве связи Донецкой Народной Республики материалов об административных нарушениях» у відповідність до законодавства рф.

Крім вищевикладеного, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду т.зв. «Первый заместитель Министра связи ДНР», активно сприяє становленню та діяльності на тимчасово окупованих територіях Донецької області незаконно створеного терористичною організацією «ДНР» т.зв. «Министерство связи ДНР» шляхом висвітлення діяльності т.зв. «Министерство связи ДНР» на YouTube-каналі під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 », інтернет-виданнях «Лента новостей ДНР», «Комсомольская правда» та інших.

Не пізніше 31.01.2023, ОСОБА_5 , в якості т.зв. «Первый заместитель Министра связи ДНР», провів пресконференцію з представниками т.зв. «регіональних ЗМІ ДНР», під час якої розповів про функціонування на тимчасово окупованій території Донецької області нових операторів мобільного зв`язку, про відновлення мобільним оператором «Фенікс» зв`язку на т.зв. «освобожденных территориях» та встановлення нових базових станцій, про необхідність залучення до надання послуг зв`язку на території «ДНР» мобільних операторів рф.

31.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав № 345125242 від 04.09.2023, за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , на підставі договору дарування Р№2923 від 18.08.2004, зареєстровано право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 48,80 кв. м, житловою площею 28,50 кв. м.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Слідчий суддя вважає за необхідне здійснити розгляд клопотання без участі власника майна, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання дійшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч. 2, ч. 6 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Приймаючи до уваги, що санкцією ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачено конфіскацію майна як факультативний вид покарання, який може бути призначений судом, тому на вищевказане нерухоме майно необхідно накласти арешт.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою конфіскації майна, як виду покарання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного у клопотанні слідчого майна.

Керуючись вимогами ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Русакове, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, а саме: квартиру, загальною площею 48,80 кв. м., житловою площею 28,50 кв. м., розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , право власності згідно договору дарування, Р№2923 від 18.08.2004.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника та/або слідчого у даному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення або отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1