Провадження № 1-кп/638/1780/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

адвоката: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова матеріали кримінального провадження №0000327 від 01.03.2023 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент вчинення злочину перебував на посаді командира 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, з угодою при визнання винуватості від 13 жовтня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 59 від 15.03.2022 року військовослужбовця військової служби за мобілізацією молодшого сержанта ОСОБА_6 призначено на посаду командира 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 та включено до списків особового складу частини на всі види забезпечення та визнано таким, що приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Відповідно до вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_6 під час проходження військової служби повинен свято та непорушно дотримуватись Конституції України і законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, забезпечувати недоторканність державного кордону та охорону суверенних прав України, не допускати негідних вчинків та стримувати від них інших, про все, що сталося з ним і стосується виконання службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження зобов`язаний доповідати безпосередньому начальникові. Крім цього, згідно вищевказаних положень нормативно-правових актів, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Відповідно до статей 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 року (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який у подальшому продовжено указом Президента України №259/2022 з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року на 30 діб.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 23.08.2022 строком на 90 діб

Указом Президента України від 7 листопада 2022 року №757/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2738-IX від 16.11.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України від 19 травня 2023 року №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3057-IX від 02.05.2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, який діє на теперішній час.

Однак, ОСОБА_6 під час проходження військової служби 30.11.2022 року вирішив стати на злочинний шлях, та діючи умисно, в умовах воєнного стану, без дозволу командування та поважних причин тимчасово вирішив тимчасово незаконно ухилитися від проходження військової служби та провести час на власний розсуд.

30.11.2022 року на підставі направлення на стаціонарне лікування з військової частини НОМЕР_1 №1939/22/258 від 19.11.2022 року та згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 28.11.2022 року молодший сержант ОСОБА_6 , командир 2 мотопіхотного відділення 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_1 вибув до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (в/ч НОМЕР_3 ).

Встановлено, що 30.11.2022 року молодший сержант ОСОБА_6 , прибувши до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (в/ч НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_2 , на реєстрацію до Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (в/ч НОМЕР_3 ) не з`явився та в подальшому не повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 , яка на той момент тимчасово дислокувалась в АДРЕСА_3 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, діючи з прямим умислом, а саме усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин 30.11.2022 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, в умовах воєнного стану не з`явився вчасно на службу без поважних причин, визначене для нього на підставі направлення з військової частини НОМЕР_1 №1939/22/258 від 19.11.2022 року місце служби - Військово-медичний клінічний центр Північного регіону (в/ч НОМЕР_3 ), який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та без відповідних дозволів командирів і начальників, без документального оформлення відпустки чи відрядження, перебував поза межами розташування Військово-медичного клінічного центру Північного регіону (в/ч НОМЕР_3 ) та військової частини НОМЕР_1 .

Доводячи свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_6 в період з 30.11.2022 року, в умовах воєнного стану, незаконно перебував поза межами місця несення служби - Військово-медичний клінічний центр Північного регіону (в/ч НОМЕР_3 ) та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та без поважних причин.

За час відсутності на службі ОСОБА_6 обов`язки з військової служби за посадою не виконував, в правоохоронні органи, органи державної влади або органи місцевого самоврядування про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та про його причини не повідомляв, вільний час проводив на власний розсуд.

31.08.2023 року ОСОБА_6 добровільно з`явився до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві та заявив про скоєний ним злочин.

Своїми діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, тобто нез`явленні вчасно на службу без поважних причин вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби).

На стадії судового розгляду між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_5 13 жовтня 2023 року укладено угоду про визнання винуватості. Згідно з угодою, обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, зобов`язався беззаперечно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

При укладанні угоди, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікарів психіатра або нарколога не перебуває, позитивну характеристику за місцем проходження військової служби та місці проживання, його щире каяття, а також беззастережне визнання ним своєї винуватості, беручи до уваги інтереси суспільства, враховуючи, його вік, стан здоров`я та інші обставини, що його характеризують.

Так, враховуючи вищевказані обставини, які пом`якшують покарання

ОСОБА_6 , та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_6 , а також роз`яснень, що містяться у п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» сторони вважають за можливе при призначенні покарання ОСОБА_6 за вчинений злочин, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, та погоджуються на призначення останньому покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 5 ст. 407 КК України.

З урахуванням ст. 69 КК України, з якої вбачається, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу,

Так за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного сторони угоди з огляду на положення статті 65 КК України, мають право, використовуючи положення статті 69 КК України, узгоджувати інше основне покарання, більш м`який його вид, не зазначений у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України за цей злочин, сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Сторони вважають за можливе з урахуванням всіх обставин справи на підставі ст. 62, 69 КК України замінити основне покарання ОСОБА_6 за вчинене кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

На підставі вищевикладених обставин, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , сторони погоджуються пропонувати суду призначити ОСОБА_6 покарання: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 роки.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнав себе винуватим, віднесений до тяжкого злочину, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч.4 ст. 474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння під час досудового розслідування кримінального провадження.

Обставин, які обтяжують покарання останнього відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Шкода кримінальним правопорушенням не завдана.

По кримінальному провадженню судові витрати, цивільний позов та речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 182, 373, 374, 475 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити угоду від 13 жовтня 2023 року по кримінальному провадженню №0000327 від 01.03.2023 року про визнання винуватості, укладену між прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_6 у присутності захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_6 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання із застосуванням ст. ст. 62, 69 КК України - у вигляді тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Запобіжний заход відносно ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишити без змін - тримання під вартою в Харківському слідчому ізолятору (СІЗО) № 27.

Строк покарання засудженому ОСОБА_6 відраховувати з моменту фактичного затримання з 13 вересня 2023 року з урахуванням вимоги п.1 ч.1 ст. 72 КК України.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1