Справа №549/270/23
Провадження №1-кп/549/55/23
ВИРОК

Іменем України

25 вересня 2023 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченої- ОСОБА_5

захисника обвинуваченої ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи кримінальне провадження №0000252 від 27.05.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Харків, проживає в АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, з середньою освітою, не працююча, не одружена, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не є особою з інвалідністю та депутатом, участі в АТО та ООС не брала, не військовозобов`язана, раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , 26.05.2023 року близько 23 години 00 хвилин, інспектор СРПП СПД №2 ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області старший лейтенат поліції ОСОБА_7 , будучи у форменному одязі під час виконання своїх службових обов`язків, прибув по виклику про домашнє насильство за повідомленням громадянина ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_7 правомірно перебував у будинку за місцем проживання ОСОБА_5 та виконував свої службові обов`язки, а саме збирав матеріали за викликом про домашнє насильство. В цей час, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи, що поруч з нею знаходиться працівник правоохоронного органу, який знаходиться при виконанні своїх службових обов`язків, з метою заподіяння працівнику правоохоронного органу тілесних ушкоджень, нанесла кулаком руки удар по обличчю працівника поліції ОСОБА_7 , чим спричинила останньому тілесні ушкодження у вигляді крововилива під слизовою оболонкою верхньої губи, в проекції 2 зуба справа, в центрі якого садно слизової оболонки, які утворилися від не менш ніж однократної дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук людини, стиснуті в кулак, та, які відповідно до висновку експерта №94 від 30.05.2023 року відносяться до легких ушкоджень.

Дії обвинуваченої ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 345 КК України як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Прокурор Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури ОСОБА_4 вважає за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визначивши наступний порядок дослідження доказів: допитати обвинувачену, потерпілого, дослідити характеризуючі матеріали щодо особи обвинуваченої.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнала повністю та пояснила суду, що нанесла кулаком руки удар по обличчю працівника поліції ОСОБА_7 , чим спричинила останньому тілесні ушкодження. Щиро розкаюється у вчиненому, просила вибачення за скоєне.

Докази її вини, здобуті досудовим розслідуванням визнала повністю і не оспорювала. Показання обвинуваченої є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції, не заперечує щодо здійснення судового розгляду за правилами, передбаченими ч.3 ст.349 КПК України.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи, суд знаходить їх достатніми та істинними.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 26.05.2023 року ОСОБА_5 нанесла йому тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків. На даний час претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої не має.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, її показання відповідають суті обвинувачення, суд, враховуючи згоду обвинуваченої, думку прокурора, потерпілої, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотиви кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували. У суду не виникало сумнівів у добровільності позицій сторін.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченої, потерпілого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченої.

Таким чином, дії ОСОБА_5 за ч.2 ст.345 КК України, а саме - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, кваліфіковані вірно.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, потерпілого, дослідивши матеріали справи в частині речових доказів, характеризуючих даних та досудову доповідь дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, суд при призначенні покарання зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету - покарання і стримування від вчинення нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.345 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що, згідно ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачена за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, раніше не судима, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває.

З досудової доповіді, складеної Лубенським районним сектором №5 філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області за місцем проживання обвинуваченого вбачається, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення кримінального правопорушення встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 проживає в АДРЕСА_1 спільно із співмешканцим ОСОБА_9 та її сином ОСОБА_8 , братом ОСОБА_10 , матір`ю ОСОБА_11 в будинку її ОСОБА_12 , працює без укладення трудових угод (неофіційно) підробітки у односельчан, в даний час алкогольні напої вживає, але рідко, зі слів опитаних осіб, відомо, що ОСОБА_5 характеризується посередньо, в минулому до кримінальної відповідальності не притягувалася, спокійна та врівноважена, з оточуючими не конфліктує. Загальний ризик вчинення повторного кримінального правопорушення визначено як середній, загальний рівень ризику небезпеки для суспільства (у т.ч. окремих осіб) середній. Беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченої ОСОБА_5 , її спосіб життя, а також середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, орган пробації вважає про можливість виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі. На думку Лубенського РС №5 філії ДУ «Центр пробації» у Полтавській області, можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченої ОСОБА_5 після вчинення кримінального правопорушення, її щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд дійшов до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції: ч.2 ст.345 КК України.

Таким чином суд дійшов висновку про можливість виправлення ОСОБА_5 без відбування основного покарання, застосувавши ст.75 КК України та з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України, що на переконання суду, відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Питання про долю речових доказів в кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати на проведення експертизи в даному кримінальному провадженні відсутні.

Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 запобіжний захід не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374,376, 394 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Визнати винною ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та призначити покарання: 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, поклавши згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речові докази: CD диск з відеозаписами під назвами: 1-0000000_000000_4433_0003В, 2-0000000_000000_5804_0004, 3-0000000_000000_5927_0005, 4-0000000_000000_1434_0004В, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000252 - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чорнухинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1