Справа №127/3842/20
Провадження №1-кп/127/164/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0002612 по обвинуваченню

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Вінницької області Томашпільського району с. Пеньківка, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про призначення ОСОБА_4 амбулаторної судової-психіатричної експертизи для встановлення його психічного стану, оскільки поведінка обвинуваченого в судових засіданнях дає підстави сумніватися у його психічному стані.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 з приводу призначення обвинуваченому ОСОБА_4 амбулаторної судово-психіатричної експертизи поклався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_4 від висловлення своєї думки з приводу призначення йому амбулаторної судово-психіатричної експертизи утримався.

Заслухавши клопотання прокурора, врахувавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 332 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Згідно ч. 2 ст. 332 КПК України, суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).

Згідно ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Частиною 2 зазначеної статті визначено, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності.

Так, суд погоджується, що під час судового розгляду кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 поводить себе дивно, виявляє ознаки порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту, пам`яті тощо. В судових засіданнях не контролює своїх емоцій, що виражається у неконтрольованих діях щодо учасників провадження (прокльони, голосні висловлювання, перебивання). Крім того, обвинувачений у судових засіданнях розповідає про «зговір щодо нього працівників поліції та прокурора. На запитання головуючого про причини неявки в попереднє судове засідання відповів: «що він був присутній в судовому засіданні, а судді та інших учасників судового засідання не було». На звернення до нього головуючого з приводу повідомлення своєї думки щодо призначення експертизи відповів, що «суддя йому не подобається». Запитував чому в матеріалах справи відсутній відеозапис того, як його мертвого заносять в СІЗО».

Така поведінка обвинуваченого в судових засіданнях викликає сумніви у його психічному стані. Відтак, в ході розгляду справи виникла необхідність у проведенні судово-психіатричної експертизи, спрямованої на встановлення психічного стану обвинуваченого ОСОБА_4 , в тому числі наявності у нього психічних розладів чи психічної хвороби, що може унеможливити стан осудності обвинуваченого.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.1997 року № 8 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності.

З метою усунення будь - яких сумнівів та протиріч, для всебічного та об`єктивного розгляду даного кримінального провадження суд вважає, що необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_4 амбулаторну судово-психіатричну експертизу, а тому клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 242, 332, 350, 370-372, 395, 509 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Призначити по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України, амбулаторну судово-психіатричну експертизу обвинуваченому ОСОБА_4 , проведення якої доручити експертам Вінницької філії СПЕ ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України», попередивши їх про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України, а саме за відмову від дачі висновку та за дачу завідомо неправдивого висновку.

На вирішення експертів поставити питання :

1.Чи страждав ОСОБА_4 в період вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, на будь-яке психічне захворювання, чи проявлявся у нього тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності?

2.Чи міг ОСОБА_4 на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

3.Чи страждає ОСОБА_4 в теперішній час, на будь-яке психічне захворювання, чи проявляється у нього тимчасовий хворобливий розлад психічної діяльності?

4.Який психічний стан ОСОБА_4 в теперішній час?

5.Чи може ОСОБА_4 в теперішній час, усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними?

6.Чи потребує ОСОБА_4 в теперішній час, примусового лікування?

В розпорядження експертів надати матеріали кримінального провадження № 127/3842/20 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України.

Копію ухвали направити до Вінницької філії СПЕ ДУ «ІПСПЕМН МОЗ України», для відома та виконання.

Розгляд кримінального провадження відкласти до отримання висновку експертизи.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: