Провадження № 1-кп/947/1239/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2023 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000808 від 20.06.2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Розовка, Саратського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживав: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 05.10.2012 року Саратським районним судом Одеської області за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки;

-19.10.2017 року Саратським районним судом Одеської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 08.09.2023 року Приморським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.186, ст.ст.71, 72 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У невстановленому місці та у невстановлений час, ОСОБА_5 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, вступили в попередню злочинну змову між собою для скоєння розбійного нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_6 , що зберігалось в приміщені автомийки за адресою: АДРЕСА_3 , а як спосіб досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вирішили пригрозити застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я особам, які на той час перебували в приміщені автомийки, а саме застосувати револьвер, котрий до вогнепальної зброї не належить, але придатний до стрільби, який вони заздалегідь підготували та носили при собі як знаряддя для вчинення ним кримінального правопорушення. У якості предмета свого злочинного посягання ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження визначили належні ОСОБА_6 грошові кошти.

Так, 20.06.2023 року близько 21:20 годин, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, маючи злочинний умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_6 та як спосіб досягнення своєї злочинної мети ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, розподілили між собою ролі, які полягали в тому, що особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження буде погрожувати застосуванням фізичного насильства небезпечного для життя та здоров`я особам, які на той час могли перебувати в приміщені авто мийки, а саме застосуванням револьверу, який він заздалегідь підготував та носив при собі як знаряддя для вчинення кримінального правопорушення, а ОСОБА_5 , в свою чергу, за допомогою металевого лому повинен викрасти металевий сейф, в якому на їхню думку, знаходились грошові кошти потерпілого. У якості предмета свого злочинного посягання ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, визначили належні ОСОБА_6 грошові кошти, які могли знаходитись в приміщені автомийки, що розташована за адресою АДРЕСА_3 .

Приступивши до реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, 20.06.2023 року приблизно о 21.30 годин прикривши обличчя медичними масками, шляхом підбору ключа проникли до приміщення автомийки, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Так, діючи по заздалегідь розробленому плану, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, дістав заздалегідь підготовлений револьвер та демонструючи його спрямував в бік охоронця вказаної автомийки ОСОБА_7 , тим самим подавивши волю потерпілого до опору, а ОСОБА_5 , в свою чергу, заволодів металевим сейфом, вартістю 1033 гривень, в якому знаходилось майно ОСОБА_6 , а саме: грошові кошти в сумі 2000 гривень, мобільний телефон «Айфон 7+», вартістю 3225 гривень, у пластиковому чохлі вартістю 48 гривень 32 копійки, прикраси, що виконанні з сплаву міді, цинку та нікелю загальною вартістю 316 гривень 66 копійок та документі видані на ім`я ОСОБА_6 .

Після скоєного, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, виконавши всі дії, які вважали за потрібне, з викраденими майном покинули місце вчинення злочину.

Таким чином, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, заволоділи майном потерпілого ОСОБА_6 , спричинивши йому матеріальну шкоду на загальну суму 6622 гривень 98 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті та надав наступні покази.

Так, обвинувачений пояснив, що дійсно він зі своїм приятелем, ім`я якого він не хоче називати, домовились між собою скоїти напад з метою заволодіння майном ОСОБА_6 , яке знаходилось у приміщені автомийки за адресою: м. Одеса, проспект Небесної сотні, 4Б. Його приятель повинен був пригрозити револьвером, а він ломиком повинен був викрасти сейф, в якому зберігались гроші. 20.06.2023 року приблизно о 21.30 годин вони прикрили обличчя масками, підібрали ключ та проникли до автомийки за адресою: АДРЕСА_3 ., де його приятель дістав револьвер та направив його на охоронця автомийки ОСОБА_7 , а він у цей час заволодів сейфом, в якому знаходились гроші, мобільний телефон «Айфон», прикраси та документи. Після чого вони разом з викраденими майном з місця вчинення злочину втекли.

Перелік та вартість викраденого майна підтверджує, розуміє, що діяли у період воєнного стану.

У скоєному ОСОБА_5 щиро розкаявся, просив суворо не карати та просив суд розглянути справу в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Потерпілі до судового засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Беручи до уваги те, що обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, за згодою учасників судового засідання, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого, відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, обмежитись дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість. Також, обвинуваченому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.

За таких обставин, оцінюючи отримані в суді докази, заслухавши показання обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують його особистість, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України - напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вчинений в умовах воєнного стану, доведена в повному обсязі.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої ст.50 КК України мети не тільки кари, а й виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Відповідно до ст.66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, його щире каяття в скоєному, тобто пом`якшуючу обставину, а також обтяжуючу обставину у вигляді рецидиву злочинів, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливо лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 вироком Приморського районного суду м.Одеси від 08.09.2023 року засуджений за ч.2 ст.186, ст.ст.71, 72 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.

Призначаючи ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів суд вважає, що покарання йому необхідно призначити відповідно до ч.4 ст.70 КК України, оскільки з матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення по даному кримінальному провадженню до постановлення попереднього вироку, тобто до постановлення вироку Приморського районного суду м.Одеси від 08.09.2023 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою необхідно залишити без змін.

Питання про речові докази суд віршує на підставі ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м.Одеси від 08.09.2023 року більш суворим, призначеним цим вироком та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 8 (вісім) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна на користь держави.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 21.06.2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 11.10.2019 року до 13.04.2023 року, та з 20.06.2023 року по 21.06.2023 року із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеській слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: грошові кошти у сумі 2000 гривень, мобільний телефон «Айфон 7+», ключі від автомобілю, 2 зв`язки ключів по 4 ключа, паспорт, технічний паспорт, договір, сейф вважати повернутими власнику; 2 захисних маски, предмет, зовні схожий на пістолет Флобер, 1 пару поліетиленових рукавиць чорного кольору, предмет, схожий на лом, медичну маску, кобуру від пістолета знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на залучення експертів у розмірі 28041 гривень 81 копійок на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1