Справа №949/2213/23
Провадження №1-кп/949/156/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року

Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої: ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дубровиця в режимі відеоконференцзв`язку кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000125 від 27 липня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_1 , громадянки України, пенсіонерки, одруженої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , порушуючи порядок визначений Законом України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 року, придбала за невстановлених обставин та у невстановлений період і зберігала до 15 год. 00 хв. 26 липня 2023 року за місцем свого проживання каміння, що згідно висновку судової гемологічної експертизи є бурштином у сировині та бурштином у декоративних елементах, вагою 639,21 грам та вартістю 5704,30 грн., який відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення» відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення та є дорогоцінним камінням органогенного утворення та яке було виявлено 26 липня 2023 року в ході здійснення санкціонованого обшуку в її господарстві за адресою: АДРЕСА_1 .

Будучи допитаною в ході судового розгляду в якості обвинуваченої ОСОБА_4 свою вину у скоєному вищевказаному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.240-1 КК України визнала повністю, щиро розкаялася та дала суду показання, що вона дійсно, при зазначених в обвинувальному акті обставинах, зберігала за місцем проживання каміння бурштину. При обранні міри покарання, вона та її захисник погодилися з думкою прокурора.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_4 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_4 , повністю визнала себе винною, тому, за згодою сторін, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інші докази, що були зібрані в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачена правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються, учасникам судового провадження було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Таким чином, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу ОСОБА_4 .

Судом зроблений висновок про те, що вину обвинуваченої ОСОБА_4 доведено повністю, а тому суд кваліфікує її дії: за ч.1 ст.240-1 КК України, як незаконне придбання та зберігання бурштину, законність походження якого не підтверджується відповідними документами.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання (з наступними змінами), призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.240-1 КК України, згідно ст.12 КК України, класифікується, як нетяжкий злочин.

Характеризуючи особу обвинуваченої ОСОБА_4 , суд враховує те, що вона раніше не судима (а.п.41), на "Д" обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває (а.с.39), за місцем проживання характеризується позитивно (а.с.46).

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , що передбачена ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України щодо обвинуваченої, не встановлено.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Отже, визначаючи міру і вид покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує характеризуючі дані про винну особу, яка позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не судима, одружена, її поведінку до і після вчинення злочину, а також те, що вона повністю визнавши свою вину, щиро розкаялася, надала показання в судовому засіданні щодо обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, що свідчить про її небайдужість до наслідків, що настали. Крім того, судом враховується думка прокурора, який не наполягав на його суворості та ізоляції обвинуваченої від суспільства, а тому суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу, наближеному до мінімальної межі, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.240-1 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання обвинуваченій, на думку суду, буде відповідати принципу пропорційності обмеження прав та легітимної мети покарання, який передбачений Європейською конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та відповідатиме особі ОСОБА_4 .

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, до обвинуваченої не застосовувались.

Шкоди, завданої кримінальним правопорушення, не встановлено.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта у розмірі 3824,00 грн., згідно вимог ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави.

Цивільний позов не заявлено.

Одночасно, суд вважає за необхідне застосувати у кримінальному провадженні спеціальну конфіскацію, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1, 3 ч.1 ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

Враховуючи, що санкція інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 240-1 КК України передбачає покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд вважає за необхідне відповідно до ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосувати до обвинуваченої заходи кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації майна, одержаного внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.240-1 Кримінального Кодексу України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн. (п`ятдесят одну тисячу гривень).

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експертів в розмірі 3824,00 грн. (три тисячі вісімсот двадцять чотири гривні).

На підставі ст. ст. 96-1, 96-2 КК України в порядку спеціальної конфіскації, конфіскувати у власність держави каміння бурштину-сирцю, вагою 639,21 г, яке упаковане в пакет Експертної служби МВС №3230818, та який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області за адресою: м. Дубровиця вул. Воробинська, 25а, Сарненського району.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя: підпис

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Дубровицького

районного суду

Рівненської області ОСОБА_1 .