Провадження № 1-кс/185/1944/23
19 жовтня 2023 року м.Павлоград
Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначає, що 15 жовтня 2023 року, близько 14:00 год., водій ОСОБА_5 , 1993 року народження, керуючи автомобілем «Мерседес Віто» в районі будинку № 135 по вул. Горького, рухаючись заднім ходом, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1940 року народження, яка перетинала проїзну частину вул. Горького зліва направо відносно руху транспортного засобу. У наслідок ДТП пішохід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала тілесні ушкодження у вигляді - ЗЧМТ, СГМ, садна обличчя, перелом хірургічної шийки правого плеча, перелом променевої кістки зі зміщенням, правого передпліччя, забравого суглобу.
У ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, проведеного 15 жовтня 2023 року за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Горького, виявлене наступне майно: автомобіль марки «Мерседес Бенц Віто», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Вищезазначений транспортний засіб доставлений на штрафмайданчик на базу Павлоградського РВП за адресою: м. Павлоград, вул. Дніпровська 10.
Під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на автомобіль марки «Мерседес Бенц Віто», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що має суттєве значення для встановлення істини у кримінальному провадженні.
У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання.
Особа яка керувала транспортним засобом ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання.
Розглянувши клопотання, вислухав думку слідчого, вивчивши додані до нього документи, приходжу до наступного висновку.
Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , власником автомобілю марки «Мерседес Бенц Віто», реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_8 .
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даного речового доказу, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України,слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1