Провадження 1-в/193/154/23
У Х В А Л А

іменем України

16 жовтня 2023 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

представника Софіївської ВК №45 ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Дніпропетровської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

04.08.2023 на адресу Софіївського районного суду надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_5 , який наразі відбуває покарання у виді позбавлення волі в Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)» (надалі Софіївська ВК-45), згідно якого останній просив звільнити його від подальшого відбуття покарання умовно-достроково.

Засуджений ОСОБА_5 під час судового розгляду справи своє клопотання підтримав та просив його задовольнити, вважає, що впевнено став на шлях виправлення і може бути звільнений на підставі ст. 81 КК України. Повідомив, що він є інвалідом ІІ групи, на волі на нього чекають мати, брат та дві сестри, які підтримують його та чекають.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав клопотання засудженого, вважає, що останній своєю зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці заслужив на умовно-дострокове звільнення.

Представник виправної колонії ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що поведінка засудженого за останні кілька років значно покращилася, він став характеризуватися позитивно. ОСОБА_5 , незважаючи на вади свого здоров`я, постійно залучається до робіт з благоустрою установи, доручену роботу виконує сумлінно. Між тим, своєї позиції щодо заявленого клопотання засудженого не висловив.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечила проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність для цього підстав. Зокрема, наголосила, що з огляду на тяжкість вчиненого ним злочину і наявність у нього, хоча і погашених, низки стягнень за порушення режиму утримання, ОСОБА_5 ще потребує нагляду в умовах ізоляції.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали особової справи засудженого, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у Софіївській ВК-45 за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04 квітня 2014 року, за яким його засуджено за п. 4,12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

За ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 16 березня 2016 року ОСОБА_5 зараховано у строк відбуття покарання час його попереднього ув`язнення за період з 09 березня 2014 року по 29 січня 2015 року з розрахунку один попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання: 09.03.2014, кінець строку: 20.04.2025.

Станом на 16.10.2023 засуджений фактично відбув визначені п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України 3/4 призначеного судом строку покарання (9 років), невідбутий строк складає 1 рік, 6 місяців і 3 дні.

На підставі ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Основними засобами такого виправлення є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно-корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

В силу ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного особі засудженого за вчинення умисного особливо тяжкого злочину.

Згаданою статтею передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише за умови обов`язкової та одночасної наявності вказаних в законі підстав і умов в їх сукупності. При цьому основним і вирішальним є не факт відбування визначеної частини покарання, а досягнення однієї із цілей покарання виправлення засудженого.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення, і для цього дані беруться в їх сукупності.

Так, під час вивчення матеріалів особової справи засудженого суд враховує не лише час перебування ним у Софіївській ВК-45, а й увесь період його відбування покарання.

Згідно характеристики засудженого, затвердженої 18.08.2023 начальником Софіївської ВК-45, засуджений ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі перебуває з 10.03.2014.

З вказаного часу по 17.04.2015 утримувався в установах попереднього ув`язнення, зокрема у ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», де характеризувався посередньо. Вимог режиму утримання не порушував. Стягнень та заохочень не мав.

З 18.04.2015 відбував покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№ 80)», де теж характеризувався посередньо. Стягнень та заохочень не мав.

З 27.06.2015 міру кримінального покарання став відбувати у Державній установі «Софіївська виправна колонія (№ 45)». За період відбування покарання в установі характеризується позитивно. За власним бажанням без оплати праці залучений до роботи у відділенні де проживає. За станом здоров`я є інвалідом 2 групи, до робіт на виробництві не залучається.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Ввічливий з персоналом установи. Сам охайний, утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Відповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою місць позбавлення волі, вбачає суспільно - корисну необхідності у їх виконанні. Дотримується правил пожежної безпеки і безпеки праці. Бере участь у реалізації програм диференційного виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення». Прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно - технічних навичок. Засуджений під час відбування покарання на профілактичному обліку не перебуває. Вину у скоєному злочині визнає повністю, розкаюється. За вироком суду позову не має. Виконавчі листи до установи не надходили.

За увесь час відбуття покарання засуджений ОСОБА_5 має 7 заохочень за зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці та 8 стягнень за порушення режиму утримання (здебільшого за порушення розпорядку дня), які погашені за спливом строку.

Варто відзначити, що з дев`яти з половиною років позбавлення волі, які засуджений фактично відбув, він, починаючи з квітня 2020, тобто на протязі наступних трьох з половиною років, отримував винятково лише заохочення, зокрема 5 разів поспіль (21.04.2020, 20.01.2021, 14.07.2021, 20.01.2022 та 07.04.2023). Тоді як останнє своє стягнення засуджений отримав 27.03.2019, тобто ще чотири з половиною роки тому.

Така позитивна динаміка зміни поведінки засудженого на переконання суду переконливо свідчить про його виправлення.

Слід також зазначити, що понад рік тому засуджений ОСОБА_5 вже звертався до суду з відповідним клопотанням, проте тоді за ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 02.08.2022 йому було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, але після цього засуджений не припинив працювати над собою, не залишив свого прагнення до виправлення і на протязі наступного року сумлінно дотримувався режиму утримання, ба більше одного разу був заохочений правами начальника установи до подяки.

Суд зауважує, що засуджений хоча і має другу судимість, проте вперше відбуває покарання у місцях позбавлення волі. Є інвалідом ІІ групи, але активно залучається до праці, за що має низку заохочень.

Крім того, у матеріалах справи мається комісійний висновок від 18.08.2023 щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 згідно якого із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений набрав 65 балів з мінімально необхідних 61, тому вважається таким, що став на шлях виправлення.

Також, з вищевказаного висновку видно, що засуджений ОСОБА_5 прокримінальних зв`язків під час відбування покарання не підтримує та має тверді наміри позбутися їх взагалі. По прибуттю до Софіївської ВК-45 був залучений до робіт з благоустрою установи. До праці ставиться відповідально, сумлінно виконує поставлену роботу, зауважень до його роботи не має. Засуджений володіє достатнім рівнем професійних навичок для отримання роботи після звільнення. У засудженого присутні позитивні плани на майбутнє, планує знайти роботу та не вчиняти нових кримінальних правопорушень. Має вагому підтримку з боку рідних та тверді плани звільнитися і повернутися до нормального життя.

Таким чином, враховуючи наявність семи заохочень у засудженого за його зразкову поведінку та сумлінне ставлення до праці, відсутність непогашених стягнень, його позитивну характеристку, суд вважає що, згідно до положень ст. 81 КК України маються підстави для застосування стосовно засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення його від подальшого відбування покарання, який справді довів своє виправлення.

Керуючись ст. 81 КК України, ч. 2 ст. 376, ст. 537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04 червня 2014 року, умовно-достроково звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі, невідбута частина якого складає: 1 (один) рік 6 (шість) місяців і 3 (три) дні.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення прокурор, захисник можуть подати апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області, а засуджений, який перебуває у місцях позбавлення волі, у той же строк і порядок, але з дня отримання повного тексту цієї ухвали.

Суддя ОСОБА_1