Провадження № 1-кп/752/328/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0005433 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханов Луганської області, громадянина України, офіційно непрацюючого, волонтер благодійної організації «Благодійний фонд «Джерело Відродження», неодруженого, із середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2023 за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_10 ,

встановив:

21.01.2018 року, точний час судом не встановлено, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману. В подальшому, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , попередньо знайшовши на сайті всесвітньої мережі Інтернет «ОЛХ» оголошення про продаж мобільного телефону, зателефонував на зазначений в оголошенні номер та повідомив ОСОБА_11 про те, що він має намір придбати у неї її мобільний телефон. В подальшому. 21.01.2018 приблизно о 14 год. 00 хв., зустрівшись з ОСОБА_11 за адресою: м. Київ, вул. Сверсюха, 1, ОСОБА_4 під надуманим приводом попросив у ОСОБА_11 її особистий мобільний телефон «Apple iPhone 5S» IMEI НОМЕР_1 . Оглянувши даний мобільний телефон та запевнивши ОСОБА_11 , що він має намір його придбати, ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_11 номер її картки, щоб перерахувати гроші в сумі 3000 грн., оскільки готівкою такої суми при собі не мав. ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_4 номер своєї картки та стала чекати на зарахування грошових коштів. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, зробив вигляд, що телефонує до банку, у якому обслуговується та замовляє переказ грошей у сумі 3000 грн. з власного рахунку на рахунок ОСОБА_11 .. Після цього, з метою демонстрації уявної готовності до придбання зазначеного мобільного телефону, ОСОБА_4 створив штучні умови підтвердження проведеної оплати оговореної суми на рахунок ОСОБА_11 , а саме - продемонстрував ОСОБА_11 смс-повідомлення, у якому було зазначено, що гроші з його рахунку переведено на рахунок з реквізитами ОСОБА_11 .. При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що дана транзакція насправді не відбулась, оскільки продемонстроване смс-повідомлення від імені банку він самостійно направив на свій номер мобільного телефону. При цьому, на запитання ОСОБА_11 , чому їй не приходить повідомлення з банку про зарахування грошей на її рахунок, ОСОБА_4 запевнив її в тому, що зарахування неодмінно відбудеться протягом 3-х робочих днів, оскільки транзакції здійснено між різними банками. Відповідно, ОСОБА_4 переконав, що оплата за мобільний телефон уже здійснена, хоча реального наміру оплатити товар він не мав. Оскільки ОСОБА_11 не підозрювала про справжні наміри ОСОБА_4 , то, 21.01.2018, точний час судом не встановлений, перебуваючи за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 101, особисто передала в руки ОСОБА_4 мобільний телефон «Apple iPhone 5S» IMEI НОМЕР_1 . Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, а саме - заклав його до ломбарду, а отримані гроші витратив на власні потреби. При цьому, ОСОБА_4 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом обману заволодів майном, що належить ОСОБА_11 , після чого розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2900 грн. (згідно довідки ПТ «Ломбард «Кредит юніон»).

Тобто ОСОБА_4 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Крім цього, 15.02.2018 точний час судом не встановлено, у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману. В подальшому, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 , попередньо знайшовши на сайті всесвітньої мережі Інтернет «ОЛХ» оголошення про продаж мобільного телефону, зателефонував на зазначений в оголошенні номер та повідомив ОСОБА_12 , про те, що він має намір придбати у неї її мобільний телефон. В подальшому, 15.02.2018 приблизно о 11 год. 00 хв., зустрівшись з ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_4 під надуманим приводом попросив у ОСОБА_12 її особистий мобільний телефон «Apple iPhone 6» IMEI НОМЕР_2 . Оглянувши даний мобільний телефон та запевнивши ОСОБА_12 , що він має намір його придбати, ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_12 номер її картки, щоб перерахувати гроші в сумі 6300 грн., оскільки готівкою такої суми при собі не мав. ОСОБА_12 повідомила ОСОБА_4 номер своєї картки та стала чекати на врахування грошових коштів. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, робив вигляд, що телефонує до банку, у якому обслуговується та замовляє переказ грошей у сумі 6300 грн. з власного рахунку на рахунок ОСОБА_12 .. Після цього, з метою демонстрації уявної готовності до придбання зазначеного мобільного телефону, ОСОБА_4 створив штучні умови підтвердження проведеної оплати оговореної суми на рахунок ОСОБА_12 , а саме - продемонстрував ОСОБА_12 смс-повідомлення, у якому було зазначено, що гроші з його рахунку переведено на рахунок з реквізитами ОСОБА_12 . При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що дана транзакція насправді не відбулась оскільки продемонстроване смс-повідомлення від імені банку він самостійно направив на свій номер мобільного телефону. При цьому, на запитання ОСОБА_12 , чому їй не приходить повідомлення з банку про зарахування грошей на її рахунок, ОСОБА_4 запевнив її в тому, що зарахування неодмінно відбудеться протягом 3х робочих днів, оскільки транзакції здійснено між різним банками. Відповідно, ОСОБА_4 переконав, що оплата за мобільний телефон уже здійснена, хоча реального наміру оплатити товар він не мав. Оскільки ОСОБА_12 не підозрювала про справжні наміри ОСОБА_4 , то, 15.02.2018, точний час судом не встановлений, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Г. Космосу, 4, особисто передала в руки ОСОБА_4 мобільний телефон «Apple iPhone 6» IMEI

НОМЕР_2 . Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, а саме - заклав його до ломбарду, а отримані гроші витратив на власні потреби. При цьому, ОСОБА_4 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом обману повторно заволодів майном, що належить ОСОБА_12 , після чого розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2900 гривень (згідно довідки ПТ «Ломбард «Кредит юніон»).

Крім цього, 16.02.2018, точний час судом не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим

майном шляхом обману. В подальшому, реалізуючи свій умисел,

ОСОБА_4 , попередньо знайшовши на сайті всесвітньої мережі Інтернет «ОЛХ» оголошення про продаж мобільного телефону, зателефонував на зазначений в оголошенні номер та повідомив ОСОБА_13 про те, що він має намір придбати у неї її мобільний телефон. '

В подальшому. 16.02.2018 приблизно о 18 год. 00 хв., зустрівшись з ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_4 під надуманим приводом попросив у ОСОБА_13 її особистий мобільний телефон «Apple iPhone 5S» IMEI НОМЕР_3 . Оглянувши даний мобільний телефон та запевнивши ОСОБА_13 , що він має намір його придбати, ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_13 номер її картки, щоб перерахувати гроші в сумі 3500 грн., оскільки готівкою такої суми при собі не мав. ОСОБА_13 повідомила ОСОБА_4 номер своєї картки та стала чекати на зарахування грошових коштів. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, зробив вигляд, що телефонує до банку, у якому обслуговується та замовляє переказ грошей у сумі 3500 грн. з власного рахунку на .рахунок ОСОБА_13 . Після цього, з метою демонстрації уявної готовності до придбання зазначеного мобільного телефону, ОСОБА_4 створив штучні умови підтвердження проведеної оплати оговореної суми на рахунок ОСОБА_13 , а саме - продемонстрував ОСОБА_13 смс-повідомлення, у якому було зазначено, що гроші з його рахунку переведено на рахунок з реквізитами ОСОБА_13 . При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що дана транзакція насправді не відбулась скільки продемонстроване смс-повідомлення від імені банку він самостійно направив на свій номер мобільного телефону. При цьому, на запитання ОСОБА_13 чому їй не приходить повідомлення з банку про зарахування грошей на її рахунок, ОСОБА_4 запевнив її в тому, що зарахування неодмінно відбудеться протягом 3х робочих днів, оскільки транзакції здійснено між різними банками. Відповідно, ОСОБА_4 переконав, що оплата за мобільний телефон уже здійснена, хоча реального наміру оплатити товар він не мав. Оскільки ОСОБА_13 не підозрювала про справжні наміри ОСОБА_4 , то, 16.02.2018, точний час судом не встановлений, перебуваючи за адресою: м. Київ, пр. Голосіївський, 13, особисто передала в руки ОСОБА_4 мобільний телефон «Apple iPhone 5S» IME НОМЕР_3 . Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, а саме - заклав його до ломбарду, а отримані гроші витратив і власні потреби. При цьому, ОСОБА_4 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом обману повторно заволодів майном, що належить ОСОБА_13 , після чого розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2500 гривень (згідно довідки ПТ «Ломбард «Кредит юніон»).

Крім цього, 16.03.2018, точний час судом не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , попередньо знайшовши на сайті всесвітньої мережі Інтернет «ОЛХ» оголошення про продаж мобільного телефону, зателефонував на зазначений в оголошенні номер та повідомив ОСОБА_10 про те, що він має намір придбати у неї її мобільний телефон. В подальшому, 16.03.2018 приблизно о 21 год. 00 хв., зустрівшись з ОСОБА_10 за адресою: м. Київ., вул. Вишгородська, 47А. ОСОБА_4 під надуманим приводом попросив у ОСОБА_10 її особистий мобільний телефон «Apple iPhone 5S» IMEI НОМЕР_4 . Оглянувши даний мобільний телефон та запевнивши ОСОБА_10 , що він має намір його придбати, ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_10 номер її картки, щоб перерахувати гроші в сумі 3800 грн., оскільки готівкою такої суми при собі не мав. ОСОБА_10 повідомила ОСОБА_4 номер своєї картки та стала чекати на зарахування грошових коштів. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, зробив вигляд, що телефонує до банку, у якому обслуговується та замовляє переказ грошей у сумі 3800 грн. з власного рахунку на рахунок ОСОБА_10 . Після цього, з метою демонстрації уявної готовності до придбання зазначеного мобільного телефону, ОСОБА_4 створив штучні умови підтвердження проведеної оплати оговореної суми на рахунок ОСОБА_10 , а саме - продемонстрував ОСОБА_10 смс-повідомлення, у якому було зазначено, що гроші з його рахунку переведено на рахунок з реквізитами ОСОБА_10 .. При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що дана транзакція насправді не відбулась, оскільки продемонстроване смс-повідомлення від імені банку він самостійно направив на свій номер мобільного телефону. При цьому, на запитання ОСОБА_10 чому їй не приходить повідомлення з банку про зарахування грошей на її рахунок, ОСОБА_4 запевнив її в тому, що зарахування неодмінно відбудеться протягом 3х робочих днів, оскільки транзакції здійснено між різними банками. Відповідно, ОСОБА_4 переконав, що оплата за мобільний телефон уже здійснена, хоча реального наміру оплатити товар він не мав. Оскільки ОСОБА_10 не підозрювала про справжні наміри ОСОБА_4 , то, 16.03.2018, точний час досудовим розслідуванням не встановлений, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Вишгородська, 47А, особисто передала в руки ОСОБА_4 мобільний телефон «Apple iPhone 5S» ІМЕІ НОМЕР_4 . Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, а саме - заклав його до ломбарду, а отримані гроші витратив на власні потреби. При цьому, ОСОБА_4 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язані не вчиняв, тобто, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом оману повторно заволодів майном, що належить ОСОБА_10 , після чого розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3000 гривень (згідно довідки ПТ «Ломбард «Кредит юніон»).

Крім цього, 22.03.2018, точний час судом не встановлено, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , попередньо знайшовши на сайті всесвітньої мережі Інтернет «ОЛХ» оголошення про продаж мобільного телефону, зателефонував на зазначений в оголошені номер та повідомив ОСОБА_14 про те, що він має намір придбати у неї її мобільними телефон «Apple iPhone 5S» ІМЕІ НОМЕР_5 . В подальшому, 22.03.2018 приблизно о 16 год. 20 хв., зустрівшись з ОСОБА_14 у торгівельному центрі «Домосфера», що розташований за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 101. ОСОБА_4 під надуманим приводом попросив у ОСОБА_14 її особисті мобільний телефон «Apple iPhone 5S» IMEI НОМЕР_5 . Оглянувши даний мобільні телефон та запевнивши ОСОБА_14 , що він має намір його придбати, ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_14 номер її картки, щоб перерахувати гроші в сумі 3200 грн., оскільки готівкою такої суми при собі не мав. ОСОБА_14 повідомила ОСОБА_4 номер своєї картки та стала чекати на зарахування грошових коштів. Після цього ОСОБА_4 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, зробив вигляд, що телефонує до банку, у якому обслуговується та замовляє переказ грошей у сумі 3200 грн. з власного рахунку на рахунок ОСОБА_14 .. Після цього, з метою демонстрації уявної готовності до придбання зазначеного мобільного телефону, ОСОБА_4 створив штучні умови підтвердження проведеної оплати оговореної суми на рахунок ОСОБА_14 , а саме - продемонстрував ОСОБА_14 смс-повідомлення, у якому було зазначено, що гроші з його рахунку переведено на рахунок з реквізитами ОСОБА_14 .. При цьому ОСОБА_4 усвідомлював, що дана транзакція насправді не відбулась, оскільки продемонстроване смс-повідомлення від імені банку він самостійно направив на свій номер мобільного телефону. При цьому, на запитання ОСОБА_14 , чому їй не приходить повідомлення з банку про зарахування грошей на її рахунок, ОСОБА_4 запевнив її в тому, що зарахування неодмінно відбудеться протягом 3х робочих днів, оскільки транзакції здійснено між різними банками. Відповідно, ОСОБА_4 переконав, що оплата за мобільний телефон уже здійснена, хоча реального наміру оплатити товар він не мав. Оскільки ОСОБА_14 не підозрювала про справжні наміри ОСОБА_4 , то, 22.03.2018, точний час судом не встановлений, перебуваючи за адресою: м. Київ, Столичне шосе, 101, особисто передала в руки ОСОБА_4 мобільний телефон «Apple iPhone 5S» IMEI НОМЕР_5 вартістю 3200 грн. Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядившись чужим майном на власний розсуд, а саме - залишив його у себе для власного користування. При цьому, ОСОБА_4 будь-яких дій щодо виконання взятих на себе зобов`язань не вчиняв, тобто, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом обману повторно заволодів майном, що належить ОСОБА_14 , після чого розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 3200 гривень.

Тобто ОСОБА_4 визнається винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме: у повторному заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, підтвердивши обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно знаходив на «ОЛХ» оголошення про продаж мобільних телефонів, зустрічався із потерпілими, питав їх номери батьківських карток, робив вигляд, що дзвонив до банку з метою переказу коштів, після чого показував несправжнє повідомлення потерпілим про переказ коштів і запевняв їх, що вони прийдуть протягом 3-х днів, оскільки транзакції проведені між різними банкам. Потім забирав телефони у потерпілих, які в подальшому здавав до ломбарду.

Суд, після виконання вимог ст. 348 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, у відповідності до ст. 349 КПК України, після допиту обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники судового провадження, яким було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються речових доказів, особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

При обранні покарання ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, які є злочинами невеликої та середньої тяжкості (у редакції, що діяла на момент вчинення інкримінованих діянь), данні про його особу, згідно яких на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий за аналогічні злочини, не одружений, не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття у вчиненому. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 та визначені у ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_4 наявність обставини, що пом`якшує покарання, відсутність обставин, що його обтяжують, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу (у редакції, що діяла на момент вчинення злочинів відповідно до положень ст. 5 КК України)

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки, у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (у редакції, на момент вчинення)

Згідно з ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним, на підставі п. 2 ч. 1 ст.49, ч. 5 ст. 74 КК України слід звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності за вказаною статтею.

Вказані кримінальні правопорушення, були вчинені ОСОБА_4 до постановлення вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2023, яким його засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки відомості щодо виконання вказаного вироку у суду відсутні, вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2023 підлягає самостійному виконанню.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 371, 370, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі п. 2 ч. 1 ст.49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності за вказаною статтею.

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 20.01.2023, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян щодо якого відсутні відомості про виконання - виконувати самостійно.

Речові докази: мобільний телефон «Apple iPhone 5S» IMEI НОМЕР_5 , що переданий ОСОБА_14 на відповідальне зберігання - залишити їй за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1