Доповідач: ОСОБА_2 Провадження №11-сс/991/1024/23
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

25 грудня 2023 рокумісто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 , подану на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 грудня 2023 року, постановлену за результатами розгляду скарги на невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Процедура

1. Судове провадження у цій справі було розпочато Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду згідно з отриманою 21.12.2023, надісланою 20.12.2023 за допомогою системи «Електронний суд», апеляційною скаргою ОСОБА_6 , поданою на ухвалу слідчого судді від 08.12.2023, постановлену згідно з п. 4 ч. 2 ст. 307 Кримінального процесуального кодексу України /далі - КПК/ (а. с. 18, 20-21, 24-29).

ІІ. Зміст оскаржуваного рішення

2. Ухвалою слідчого судді відмовлено у задоволенні скарги на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань /далі - ЄРДР/.

3. Таке рішення слідчий суддя мотивував тим, що заявником не наведено конкретних фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, та не долучено жодних доказів на їх підтвердження.

ІІI. Вимоги та доводи особи, яка звернулася з апеляційною скаргою

4. В апеляційній скарзі зазначаються прохання поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою зобов`язати Національне антикорупційне бюро України внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 .

4.1. Апеляційна скарга мотивована тим, що: (1) строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки скаржник не міг підготувати апеляційну скаргу без ознайомлення зі змістом оскаржуваного рішення; (2) суд першої інстанції не врахував, що саме ОСОБА_6 є заявницею щодо вчинення суддями та адвокатами кримінального правопорушення, вона безпосередньо передавала їм грошові кошти, а тому органи слідства та суд зобов`язані провести розслідування.

4.2. ОСОБА_6 , будучи обізнаною про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибула, надіслалаклопотаннями про проведення розгляду за її відсутності.

IV. Узагальнені позиції інших учасників судового провадження

5. Прокурор, будучи обізнаним про дату, час і місце апеляційного розгляду, в судове засідання не прибув, із клопотаннями про відкладення судового засідання чи розгляду апеляційної скарги за його особистої участі не звертався.

V. Межі перегляду оскаржуваного рішення

6. Судове рішення має бути законне, обґрунтоване і вмотивоване (ч. 1 ст. 370 КПК).

6.1. Вирішуючи на які саме аргументи, зазначені в апеляційній скарзі, надавати відповіді в ухвалі за результатами її розгляду, зважаючи на положення ст. 2, ч. 6 ст. 9, ч. ч. 1, 3 ст. 21, ч. 1 ст. 22, ст. 24, ч. 3 ст. 26, ч. 1 ст. 404 КПК, колегія суддів виходить із того, що здійснює перегляд оскаржуваного рішення виключно у межах доводів апеляційної скарги.

6.2. Апеляційним судом обов`язково враховуються необхідність здійснення ретельної перевірки усіх доводів апеляційної скарги, які можуть вплинути на результат апеляційного розгляду (постанова Верховного Суду від 05.01.2022 у справі №484/789/19).

6.3. Із урахуванням вищенаведеного, апеляційному суду належить з`ясувати чи: (1) подана апеляційна скарга у межах строку на апеляційне оскарження і, якщо ні, то чи є підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження; (2) відповідають фактичним обставинам справи висновки слідчого судді щодо відсутності у заяві ОСОБА_6 відомостей, які можуть вказувати на вчинення суддями та адвокатами кримінальних правопорушень, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

VI. Встановлені обставини та їх оцінка колегією суддів

7. Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги та обставинам, установленим слідчим суддею, і його висновкам, апеляційний суд виходить із такого.

(§1) Щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження

8. Вирішуючи питання поважності причин подання ОСОБА_6 апеляційної скарги з пропуском строків на оскарження ухвали, колегія суддів враховує положення ч. 5 ст. 115, ч. 1 ст. 117, п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК.

8.1. Так, строки апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, визначені ст. 395 КПК.

8.2. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

8.3. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК).

8.4. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні (ч. 7 ст. 376 КПК).

8.5. Правило початку перебігу строку «з дня отримання копії судового рішення» не поширюється на оскарження ухвал місцевого суду, постановлених з викликом особи, але без її участі. У такому випадку строк на апеляційне оскарження обчислюється за загальним правилом, а саме з моменту оголошення судового рішення (постанова Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №204/7066/20).

8.6. У ході оцінки зазначеного доводу колегія суддів дійшла висновку про те, що звернення ОСОБА_6 з апеляційною скаргою в цій справі відбулося з пропуском строку на апеляційне оскарження. Адже слідчий суддя постановив та оголосив резолютивну частину ухвали 08.12.2023, хоча і за відсутності апелянта, проте з її повідомленням про дату та час судового засідання. Тому перебіг строку на апеляційне оскарження для ОСОБА_6 розпочався з наступного дня (09.12.2023) та завершився 13.12.2023 (останній день на подачу). Тобто заявниця звернулася до суду з апеляційною скаргою 20.12.2023 з пропуском строку на апеляційне оскарження (а. с. 8, 9-10, 16, 17-18).

8.7. Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду (ч. 1 ст. 117 КПК).

8.7.1. Необізнаність особи з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, коли отримано лише його резолютивну частину, а повний текст вручено після спливу строків на апеляційне оскарження, може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 у справі №461/1434/18, провадження №51-6470кмо18).

8.7.2. Вищезазначений підхід, на думку колегії суддів, повинен бути застосований і до ситуації, коли суд постановив рішення за відсутності у судовому засіданні повідомленої про час і місце судового розгляду особи, яка його оскаржила після отримання повного тексту такого рішення.

8.8. Тому колегія суддів погоджується з доводами ОСОБА_6 , наведеними в апеляційній скарзі на обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, щодо наявності поважних причин, у зв`язку з якими апеляційну скаргу подано з пропуском строку. Адже, виходячи з тієї обставини, що заявник оскаржує рішення слідчого судді виключно в частині мотивів відмови у задоволенні скарги, на думку колегії суддів, ОСОБА_6 до проголошення та отримання повного тексту ухвали не могла знати про мотиви, що об`єктивно унеможливило своєчасне звернення з апеляційною скаргою. Тому, на думку колегії суддів, наведені підстави є поважними.

8.9. У зв`язку із цим клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 08.12.2023 слід задовольнити.

(§2) Щодо наявності/відсутності підстав для скасування оскаржуваного рішення

9. В оскаржуваній ухвалі слідчий суддя дійшов висновку, що обставини, повідомлені заявницею, не підтверджуються жодним доказом. Їх можна розцінити як суб`єктивне враження чи домисли заявника, адже вони є занадто абстрактними та не свідчать про вчинення кримінального правопорушення. Тому відсутня необхідність у перевірці цих обставин засобами кримінального процесу.

9.1. В апеляційній скарзі ОСОБА_6 зазначила, що бездіяльність уповноважених осіб НАБУ полягає у тому, що: (1) вони не внесли відомості до ЄРДР про вчинення адвокатами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 368, ст. 368-5, ч. 4 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 Кримінального кодексу України /далі - КК/; (2) саме вона безпосередньо передавала грошові кошти, тому факт передачі доводиться нею саме через заяву про вчинення кримінального правопорушення та подальшого допиту її та свідків події.

9.2. Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає правильним висновок слідчого судді стосовно відсутності в НАБУ підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 .

9.3. Надаючи відповідну оцінку доводам апеляційної скарги, колегія суддів виходить із того, що за змістом ст. 214 КПК реєстрації в ЄРДР підлягають із подальшим здійсненням досудового розслідування не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення.

9.4. Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг із ЄРДР (ч. 1 ст. 214 КПК).

9.5. При цьому відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК, зокрема, мати короткий виклад обставин, котрі можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (п. 2 Глави 1 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 №298).

9.6. Тобто згідно з вимогами ч. 1 ст. 214 КПК до ЄРДР вносяться відомості про вчинення кримінального правопорушення лише за наявності інформації про існування обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (реальність конкретної події: часу, місця, способу та інших фактів), а не будь-яких даних, повідомлених заявником. Аналогічний підхід щодо застосування відповідної норми було наведено Судовою палатою у кримінальних справах Верховного Суду України 01.07.2013 у висновку щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, яке пов`язане зі здійсненням ними судочинства, згідно з яким положення ч. 1 ст. 214 КПК зобов`язують слідчого внести до ЄРДР та розпочати розслідування тільки за заявою або повідомленням, які містять ознаки кримінального правопорушення, а не будь-які інші.

9.7. Водночас, якщо обставини, зазначені в заяві або повідомленні про вчинення кримінального правопорушення, не містять відомостей про вчинення будь-яких дій чи бездіяльності, які можна хоча б попередньо кваліфікувати як кримінальне правопорушення, інформація щодо них не має вноситися до ЄРДР і досудове розслідування стосовно таких подій не повинно проводитися. Зазначений підхід відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18. Й оцінюючи обставини, вказані в заяві / повідомленні, слідчий, дізнавач або прокурор має враховувати положення КК, які визначають, що вважається кримінальним правопорушенням.

9.8. Поруч із зазначеним, колегія суддів звертає увагу й на те, що із введенням у дію у 2012 році нового КПК інститут дослідчої перевірки та стадію порушення кримінальної справи було скасовано, у зв`язку з чим досудове розслідування згідно з нормами чинного кримінального процесуального закону розпочинається не з винесення постанови про порушення кримінальної справи чи проведення сукупності дослідчих дій у вигляді дослідчої перевірки, а з внесення до бази даних (ЄРДР) відомостей, що містять ознаки кримінального правопорушення. Й відповідні відомості вносяться лише тоді, коли у заяві наведені не будь-які обставини, а лише ті, у яких містяться відомості, згідно з якими певні дії чи бездіяльність можна хоча б попередньо кваліфікувати як кримінальне правопорушення.

9.9. Отже, при вирішенні справи за скаргою ОСОБА_6 слідчим суддею надано правильне тлумачення змісту ст. 214 КПК.

9.10. Застосовуючи наведений підхід до обставин цього судового провадження колегія суддів ураховує таке:

9.10.1. 20.11.2023 ОСОБА_6 звернулась до НАБУ з заявою про ймовірне вчинення адвокатами адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та суддями Київського апеляційного суду ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 4 ст. 368, ст. 368-5, ч. 4 ст. 369, ч. 3 ст. 369-2 КК. У наведеній заяві ОСОБА_6 зазначає, що адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 отримали від неї грошові кошти у сумі 30 000 доларів США з метою їх передачі суддям Київського апеляційного суду для скасування судового рішення у справі №369/9135/17 (а. с. 44-48);

9.10.2. 04.12.2023 до Вищого антикорупційного суду надійшла, направлена 02.12.2023 за допомогою системи «Електронний суд», скарга ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, що полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР за її заявою про вчинення кримінальних правопорушень (а. с. 1-5);

9.10.3. 06.12.2023 до Вищого антикорупційного суду надійшли заперечення, у яких представник НАБУ вказав, що у заяві ОСОБА_6 відсутні об`єктивні дані, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, підслідних детективам НАБУ, а отже, бездіяльність уповноважених осіб НАБУ відсутня. Окрім цього, представник повідомив, що аналогічна заява ОСОБА_6 від 27.10.2023 вже була предметом розгляду НАБУ, за результатами якого не було встановлено підстав для внесення відомостей до ЄРДР (а. с. 11-12);

9.11. В ході оцінки відомостей, наведених в заяві ОСОБА_6 до НАБУ, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в заяві від16.11.2023 обставини, повідомлені заявником, зводиться до незгоди з діями адвокатів та суддів під час здійснення правосуддя. При цьому, відомостей про вчинення злочину суддями заявницею не повідомлено, а відомості щодо дій адвокатів, навіть якщо й можуть бути кваліфіковані, то за ст. 190 КК (Шахрайство), питання щодо внесення відомостей до ЄРДР за якою відноситься до компетенції поліції, а не НАБУ.

9.12. Так, ОСОБА_6 на підтвердження своїх слів щодо передачі адвокатам ОСОБА_7 , ОСОБА_8 грошових коштів не надано жодних доказів, які б підтверджували дані факти, а відтак відомості, про які вказує заявник, як правильно зазначив слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, можна розцінити як суб`єктивне враження чи домисли заявника, вони є занадто абстрактними та не свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутня необхідність у перевірці цих обставин засобами кримінального процесу.

9.13. По суті повідомлені ОСОБА_6 обставини щодо дій суддів Київського апеляційного суду свідчать про здійснення суддями судочинства та не містять даних про вчинення ними корупційних кримінальних правопорушень, натомість свідчать про незгоду скаржника з прийнятим судовим рішенням.

9.14. Однак виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним порядком у справі не допускається (висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 01.07.2013 ).

9.15. Зокрема, «рішення суддів не можуть підлягати будь-якому перегляду поза межами апеляційних процедур, закладених у законодавстві», «за винятком рішень про амністію, помилування або подібних заходів, виконавча влада та законодавча влада не повинні ухвалювати рішення, що скасовують судові рішення» (§§16-17 додатку до Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо суддів: незалежність, ефективність та обов`язки від 17.11.2010 №CM/Rec (2010) 12).

9.16. Остаточне судове рішення не може бути переглянуто, крім встановлених процесуальними законами випадків його перегляду відповідним судом, що виключає можливість оцінювання такого рішення слідчим, прокурором при вчиненні ними дій, які мають наслідком притягнення судді до кримінальної відповідальності (абз. 4 п. 2.6. рішення Конституційного Суду України у справі №7-р/2020 від 11.06.2020).

9.17. Тобто КПК правом оцінювати відповідне рішення при вчиненні дій, які мають наслідком притягнення суддів до кримінальної відповідальності, слідчого та прокурора не наділяє.

9.18. Отже, висновок слідчого судді з приводу відсутності у заяві ОСОБА_6 об`єктивних даних, які свідчать про вчинення суддями Київського апеляційного суду кримінальних правопорушень, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Так, оцінка судових рішень, прийнятих суддями, може бути надана виключно у межах установленого законодавством процесуального перегляду.

9.19. Тому, ухвалення суддею у межах своїх повноважень судового рішення та вчинення дій з відправлення правосуддя у ході судового розгляду об`єктивно не може розглядатися як вчинення злочину.

10. Таким чином, оскаржувану ухвалу постановлено з дотриманням норм кримінального процесуального закону, й неповноти судового розгляду чи невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність не встановлено.

(§3) Висновки

11. Оскільки строк на апеляційне оскарження пропущено з поважної причини, то його необхідно поновити.

12. Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК.

12.1. За наслідками апеляційного перегляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін (ч. 3 ст. 407 КПК).

12.2. Із огляду на наведене апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 115, 303, 304, 369, 370, 375, 376, 392, 395, 404, 405, 407, 418, 419, 422, 424, 532 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 08 грудня 2023 року - без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:ОСОБА_2
Судді:ОСОБА_3
ОСОБА_4