Справа № 709/70/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в суду в смт Чорнобай кримінальне провадження №0000294, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08червня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернівці, українця, громадянина України, освіта неповна загальна середня, не одруженого, дітей на утриманні не має, молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - кухар відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 прикордонної комендатури швидкого реагування № 1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Державної прикордонної служби України , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП в матеріалах справи відсутній -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,-

учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений -ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, у військовому званні «солдат», перебуваючи на посаді молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - кухаря відділення забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 прикордонної комендатури швидкого реагування №1, діючи з прямим умислом, з мотивів не виконувати обов`язки військової служби та з метою ухилитися від їх проходження, у порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 03 травня 2023 року близько 09-00 год, в умовах воєнного стану самовільно залишив місце служби - місце тимчасової дислокації ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке розташоване в адміністративних межах АДРЕСА_3 та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи заходів до повернення до вказаного місця служби за наявності реальної можливості до цього, поки, 04 листопада 2023 року о 18-30 год не був затриманий на напрямку 907-го прикордонного знаку 800 м від лінії державного кордону прикордонним нарядом « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на ділянці відповідальності відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_6 » у АДРЕСА_4 за спробу незаконного перетину Державного кордону поза встановленими пунктами пропуску.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового розгляду, ухвалою головуючого вирішено питання про недоцільність дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив, що вчинив його за вищевикладених обставин. Зазначив, що з березня 2022 року він перебував на військовій службі. Близько трьох тижнів побув у своїй області. Потім його відразу направили на передову. Після останніх бойових дій він поїхав до госпіталя, бо мав болі у хребті. Також звертався до психіатра. Його направили на комісію ЛКК. Комісія прийняла рішення, що він придатний до військової служби. Повернувся до свого підрозділу, який на той час базувався в

с. Мельники. Там побув одну добу. На ранок підійшов до керівника з метою отримати дозвіл на подальше лікування. Побачив своє керівництво в стані алкогольного сп`яніння, дозвіл не надали, розмовляли з ним в грубій формі. Тому він самовільно поїхав додому, з наміром лікуватися. Вдома трохи працював. Там його затримали. Певний час сидів в ІТТ. Потім перевели в м. Черкаси. Зазначив, що потребує лікування, тому просив змінити запобіжний захід. Просив суворо не карати. Пояснив, що хотів просто полікуватися, тому не бачить підстав для позбавлення його волі. Стан його здоров`я погіршився внаслідок перебування на військовій службі.

Позиції учасників кримінального провадження

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наяв ність пом`якшуючих обставин, відсутність обтяжуючих обставин, просив суд визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та застосувати до нього примусові заходи медичного характеру.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що певною мірою вина ОСОБА_3 є, проте він не в повній мірі усвідомлював значення своїх дій. Він щиро кається, вину визнає. Сторона захисту просила проводити судовий розгляд у спрощеному порядку, щоб обвинуваченийшвидше отримав належне лікування. Просив не застосовувати реальне покарання.

Призначення покарання

У відповідності до вимог ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню нею нових злочинів.

При цьому суд враховує вимоги ст. 65 КК України, а також роз`яснення, наведені у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 року № 7, згідно з якими при призначенні покарання суд повинен в повній мірі враховувати ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, дані про особу, а також ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого, суд враховує, що він на час розгляду справи судимості не має, на спеціальних обліках в медичному закладі не перебуває, має постійн е місце реєстрації та проживання, не одружений, не працевлаштований.

У відповідності до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття та наявність психічного розладу, внаслідок чого особа є обмежено осудною.

Обставин, які обтяжують його покарання, не встановлено.

Суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, який відноситься до особливо тяжких злочинів.

Враховуючи вказане, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим і достатнім для виправлення та перевиховання ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів, а відтак відповідає визначеній законом меті покарання (ст. 50 КК України), засадам гуманності, невідворотності та адекватності.

Крім того, згідно висновку судово-психіатричного експерта №679 від 20 грудня 2023 року ОСОБА_3 на період часу, до якого відноситься скоєння інкримінованого йому правопорушення, були наявні прояви психічного розладу у формі посттравматичного стресового розладу з проявами емоційного напруження, тривожності, схильністю до експлозивного реагування (Р-43.1 за міжнародною класифікацією хвороб 10- го перегляду) - через що він не був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час у Житара- ОСОБА_6 виявляються прояви психічного розладу у формі посттравматичного стресового розладу з проявами емоційного напруження, тривожності, схильністю до експлозивного реагування, які виникли у нього після мобілізації у 2022 році в умовах бойових дій - через вказані прояви психічного розладу він нездатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними, нездатний самостійно здійснювати свої процесуальні права і обов`язки при проведенні слідчих дій і при розгляді справи в суді. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_3 через вказані прояви психічного розладу у формі посттравматичного стресового розладу з проявами емоційного напруження, тривожності, схильністю до експлозивного реагування потребує надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку з метою обов`язкового лікування та запобігання вчинення суспільно-небезпечних діянь.

Враховуючи вищевказаний висновок, суд вважає, що наявний у ОСОБА_3 на час скоєння психічний розлад, обмежував, але не позбавляв його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, тобто ОСОБА_3 відповідно до ст. 20 КК України є обмежено осудним.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 1ст. 93 КК України, абз. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані до осіб, які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення.

Згідно рекомендацій, викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», надання в примусовому порядку амбулаторної психіатричної допомоги застосовується щодо осіб, які мають психічні розлади, наявність яких є критерієм обмеженої осудності (ч. 1 ст. 20, ч. 2 ст. 94 КК України). Своєрідність зазначеної психіатричної допомоги полягає в тому, що вона надається обмежено осудним у примусовому порядку одночасно з відбуванням покарання, призначеного за вироком суду.

Таким чином, суд вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Ухвалою Соснівського районного суду Черкаської області від 09.11.2023 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою. Ухвалою Соснівського районного суду Черкаської області від 03.01.2024 (справа 712/7/24) запобіжний захід у виді тримання під варту продовжено до 08.02.2024.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України суд зараховує в строк відбування покарання обвинуваченим строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, з дати затримання - 08 листопада 2023 року.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою слід залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 369-371, 374, 392-394 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 2 ст. 20, п. 1 ч. 1 ст. 94 КК України застосувати до ОСОБА_3 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покласти на медичну службу кримінально-виконавчої установи, в якій засуджений відбуватиме покарання.

Запобіжний захід, у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_3 до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.

Строк відбування ОСОБА_3 покарання рахувати з дати його затримання -08 листопада 2023 року. При цьому зарахувати відповідно до ч. 5 ст.72 КК України до строку відбування покарання строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1