Провадження № 1-кп/185/400/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001935 від 29 жовтня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемове м. Дзержинська Донецької області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 07 вересня 2028 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 24 жовтня 2018 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 ч. 1, ст. 96 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, вирок Дзержинського міського суду Донецької області виконувати самостійно;

- 01 березня 2019 року Дзержинським міським судом Донецької області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового приєднання покарання за даним вироком та за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 24 жовтня 2018 року призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання за вироком Дзержинського міського суду Донецької області від 07 вересня 2018 року до остаточного покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців. Звільнився умовно - достроково 12 квітня 2022 року з Шепетівської виправної колонії Хмельницької області;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 28 жовтня 2023 року приблизно о 16 годині 15 хвилин (більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим), в період запровадженого в Україні воєнного стану, проходив у дворах будинків АДРЕСА_3 та проходячи повз сміттєвих баків, що розташовані у дворах вищезазначених будинків, звернув увагу на велосипед марки Україна», який потерпіла ОСОБА_5 обіперла на паркан біля сміттєвих баків, що розташовані у дворах зазначених вище будинків з метою викинути сміття, та в цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел направлений на таємне, повторне, викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Надалі, ОСОБА_3 в той же день приблизно о 16 годині 30 хвилин (точного часу досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим) реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, викрадення чужого майна і звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, переслідуючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що відсутній контроль зі сторони власника майна, а саме тим, що ОСОБА_5 викидала сміття та розуміючи, що його злочинні дії залишаться ніким не поміченими, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав велосипед марки «Україна», який належить ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріального збитку на суму 1633,33 грн. Після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення злочину з викраденим майном зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що він 28 жовтня 2023 року приблизно о 16:30 год. у дворі будинку АДРЕСА_3 викрав велосипед марки «Україна», який стояв біля сміттєвих баків. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, і вважає можливим звільнити його від відбування призначеного покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/104-23/40040-ТВ від 08 листопада 2023 року у розмірі 956 грн. 00 коп. слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази вирішується на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання, у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо протягом іспитового строку 2 (двох) років він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на проведення судової експертизи у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн 00 коп. на користь держави.

Речові докази:

- велосипед марки «Україна» сірого кольору, який переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити ОСОБА_5 за належністю;

- CD-R диск з відеозаписом з камери відеоспостереження, який долучено до матеріалів кримінального провадження зберігати в матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Суддя: ОСОБА_1