Справа № 148/1586/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Тульчина матеріали кримінального провадження №0000057 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженець м. Гайсин, Вінницька область, зареєстрованого, за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючий, за адресою: АДРЕСА_3 , з середньою освітою, одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, не працюючого, не судимого, військовозобов`язаного, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , потерпілого - ОСОБА_5 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт щодо обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої, у період дії воєнного стану в Україні, запровадженого Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 продовженого згідно Закону про затвердження Указу Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3057-ІХ від 02.05.2023 ( з 05:30 20.05.2023 строком на 90 діб до 18.08.2023), 01.07.2023 близько 20:00 год. більш точного часу досудовим розслідування не встановлено.

Прийшовши на територію домогосподарства, за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 виявив, що останній спить у своєму будинку. Повертаючись додому, на території вказаного домогосподарства, обвинувачений побачив на дерев`яній лавці мобільний телефон марки «Хіаоmі» серії «Redmi» моделі «Redmi Note 9 Pro», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в якому перебували сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 та сім-карта оператора мобільного зв`язку ТОВ «Lifecell» № НОМЕР_4 в чохлі-книжці бордового кольору, який належить ОСОБА_5 та в нього виник умисел на крадіжку вказаного майна.

У подальшому, скориставшись тим, що ОСОБА_5 спить у будинку ОСОБА_3 усвідомлюючи належність, на праві приватної власності майна, яке знаходилось на дерев?яній лавці ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, розуміючи, що вчиняє протиправні дії в умовах воєнного стану, таємно, з корисливих мотивів, умисно, шляхом вільного доступу викрав мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі» серії «Redmi» моделі «Redmi Note 9 Pro», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартість якого становить 3260 грн., в якому перебували сім-карта оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_3 та сім-карта оператора мобільного зв`язку ТОВ «Lifecell» № НОМЕР_4 , вартість якої становить 50 грн., в сохлі-книжці бордового кольору, вартість якого становить 59,88 грн., помістивши викрадене до кишені, покинув територію домогосподарства, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 3519,88 грн.

На досудовому розслідуванні, 11.08.2023 між сторонами кримінального провадження: прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_6 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, відповідно до ст. 75 КК України, звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, та покласти на останню обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Роз`яснено щодо наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст. 473, 474 КПК України та невиконання угоди, передбачених ст. 476 КПК України і щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватості.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення, яке йому пред`явлено. Визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, щиро розкаявся, визнав фактичні обставини кримінального провадження, що встановлені досудовим розслідуванням. Крім того, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та строку покарання у разі затвердження угоди. Просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник, також просила затвердити угоду про визнання винуватості.

Прокурор у судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене в угоді покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинувачуваного про повне розуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили ОСОБА_3 погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_3 обвинувачення, виду і строку покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 474 КПК України, розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно положень ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів.

Аналізуючи та оцінюючи обставини кримінального провадження та всі докази в їх сукупності, пояснення обвинуваченого, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 , слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена в умовах воєнного стану.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Суд у порядку ст. 474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 , повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи, інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що взяті обвинуваченим на себе за угодою про визнання винуватості обов`язки, очевидно можливі для виконання.

Враховуючи викладене, вивчивши надані матеріали, перевіривши угоду про визнання винуватості від 11.08.2023 на відповідність вимогам КПК і КК України, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для її затвердження.

За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 підлягає покаранню, яке відповідає санкції ч. 4 ст. 185 КК України, і яке узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості, а саме, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням терміном на 3 роки із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід на досудовому розслідуванні та під час судового провадження не обирався, також відсутні підстави для його обрання до вступу вироку у законну силу.

Питання речових доказів необхідно вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

З обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають стягненню понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 955,92грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 76, ч. 4 ст. 185 КК України, ст. 368, 371, 374, 394, 395, 468, 469, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 11.08.2023 між прокурором Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000057 по обвинуваченню ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 понесенні процесуальні витрати на залучення експертів в дохід держави в сумі 955 (дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 92 (дев`яносто дві) копійки.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту на тимчасово вилучене майно згідно ухвали слідчого судді Тульчинського районного суду Вінницької області від 04.08.2023 - скасувати.

Речові докази: мобільний телефон «Redmi Note 9 Pro», 6/64 Gb» блакитного кольору в чохлі-книжка червоного кольору, який перебуває на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Тульчинського РВП ГУНП у Вінницькій області - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України, угода не може бути укладена.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілому та прокурору.

Суддя: