Справа № 212/9996/23
У Х В А Л А

08 грудня 2023 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність відділу поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000355 від 11.05.2023 , -

встановив:

07.12.2023 у провадження слідчого судді Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшла скарга ОСОБА_2 , на бездіяльність відділу поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000355 від 11.05.2023.

Дослідивши скаргу, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження у скарзі, виходячи з такого.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Відповідно до ст. 303 КПК України, а саме ч. 1 цієї статті, законодавцем передбачено, чіткий та вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування, які підлягають оскарженню.

Так, пунктом 5 частини 1 статті 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим- особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Скаржник ОСОБА_2 вказує, що дана скарга подана у зв`язку з бездіяльністю слідчого щодо невизнання його потерпілим та невручення пам`ятки потерпілого про процесуальні права та обов`язки.

Проте дана скарга та її вимоги не можуть бути предметом розгляду слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України, яка регулює порядок оскарження дій та бездіяльності слідчого під час досудового розслідування, оскільки по своїй суті не є такими, з огляду на наступне.

Частиною 3 статті 110 КПК України передбачено, що рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Проте всупереч вказаному, ОСОБА_2 до матеріалів скарги не долучено процесуального рішення у формі постанови про відмову у задоволенні заяви скаржника, яку було залишено без задоволення, з чого вбачається, що предмет оскарження в порядку п.5 ч. 1 ст. 303 КПК України, відсутній.

Варто зазначити, що з відповіді від 08.12.2023 вих. № 45.3/3-8318 за підписом Заступника начальника- начальника СВ Відділення поліції №3 КРУНП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_3 убачається, що кримінальне провадження №0000355 від 11.05.2023 за ч.4 ст.191 КК України , в рамках якого подано скаргу ОСОБА_2 , 30.06.2023 року закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Частиною 2 статті 307 КПК України передбачено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про : скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;1-1) скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Оскільки ч. 1 ст. 36, ч. 4 ст. 40-1 КПК України визначено, що прокурор та дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий, дізнавач або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий, дізнавач (прокурор) самостійно.

Відтак вимоги ОСОБА_2 , а саме: зобов`язання слідчого видати постанову про визнання його потерпілим та вручити пам`ятку потерпілого про процесуальні права та обов`язки не може бути предметом розгляду у поряду ст. 303 КПК України, а іншого порядку процесуальним законодавством не передбачено.

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 303, ч. 4 ст. 304,307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність відділу поліції №3 Криворізького районного управління поліції Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000355 від 11.05.2023.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1