Справа № 626/3573/23
Провадження № 1-кп/626/475/2023
УХВАЛА

іменем України

18 грудня 2023 року Красноградський районний суд Харківської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні за № 0000400 від 01.07.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ч.191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Красноградського районного суду Харківської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000400 від 01.07.2017 складений слідчим СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , який затверджений прокурором Красноградської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор на підставі вищевказаного обвинувального акту просив призначити судовий розгляд .

Захисник та обвинувачений клопотали про повернення обвинувального акту прокурору, так як обвинувальний акт є незрозумілим, містить суперечності та двозначність трактування обвинувачення, що не дає можливості ефективно здійснювати захист.

Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та додатки до нього дійшов до такого висновку.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.

Відповідно ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Норми КПК України покладають на суд обов`язок роз`яснити обвинуваченому суть обвинувачення (ст. 348 КПК України).

Європейський суд з прав людини у справі "Абрамян проти Росії" від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту "а" п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню "обвинувачення" особі, стосовно якої порушено кримінальну справу.

Таким чином, висунуте особі обвинувачення повинно бути зрозумілим як сторонам кримінального провадження, так і суду.

Відповідно до п.13. ч.1 ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Саме в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту згідно ст.337 КПК України, суд першої інстанції здійснює судовий розгляд.

П. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України визначає, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Аналіз цієї норми свідчить, що закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення; правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Таким чином, особа, якій висунуте обвинувачення, повинна бути детально поінформована про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які ніби-то мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується в тому що, перебуваючи на посаді виконавця робіт дільниці з будівництва газопроводу цеху з капітального будівництва, облаштування свердловин та будівництва газопроводів УБМР «Укргазспецбудмонтаж» ПАТ «Укргазвидобування» та відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України останній був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями, тобто являвся службовою особою.

Встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до витягу з наказу №14-к від 01 жовтня 2012 року був переведений з посади майстра бази виробничого цеху з капітального будівництва, облаштування свердловин та будівництва газопроводів УБМР «Укргазспецбудмонтаж» ПАТ «Укргазвидобування» на посаду виконавця робіт дільниці з будівництва газопроводу цеху з капітального будівництва, облаштування свердловин та будівництва газопроводів УБМР «Укргазспецбудмонтаж» ПАТ «Укргазвидобування».

01 жовтня 2012 року між виконавцем робіт дільниці з будівництва газопроводу цеху з капітального будівництва, облаштування свердловин та будівництва газопроводів УБМР «Укргазспецбудмонтаж» ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_5 та директором УБМР «Укргазспецбудмонтаж» ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_7 був укладений типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність відповідно до якого працівник, що займає посаду (найменування посади) чи виконує роботу (найменування роботи), безпосередньо пов`язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність.

За незабезпечення цілісності ввірених йому підприємством, установою, організацією, матеріальних цінностей і в зв`язку з цим зобов`язується:

1)Дбайливо ставитись до переданих йому на зберігання чи з іншою метою матеріальних цінносте підприємства, установи, організації і вжити заходів для попередження шкоди;

2)Своєчасно повідомляти власника підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган про всі обставини, які загрожують забезпеченню збереження ввірених йому матеріальних цінностей;

3)Вести облік, складати та подавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух і залишки ввірених йому матеріальних цінностей;

4)Брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей;

У випадку незабезпечення з вини працівника ввірених йому матеріальних цінностей, визначення розміру шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації та її відшкодування, проводиться відповідно до чинного законодавства.

Дія договору розповсюджується на весь час роботи з майном та іншими ввіреними працівнику матеріальними цінностями підприємства. Установи, організації.

Тобто ОСОБА_5 набув статусу матеріально-відповідальної особи, так як ввірене винному чи було в його віданні, тобто воно знаходилось у правомірному володінні винного, який був наділений правомочністю по розпорядженню, управлінню, доставці або зберіганню такого майна.

Окрім цього, 04 лютого 2013 року ОСОБА_5 ознайомився та отримав примірник посадової інструкції виконавця робіт дільниці з будівництва газопроводів цеху з капітального будівництва, облаштування свердловин та будівництва газопроводів Філії Управління будівельно-монтажних робіт «Укргазспецбудмонтаж», відповідно до якої виконавець робіт дільниці будівництва газопроводів:

2.1.Здійснює безпосереднє керівництво будівництвом.

2.2.Забезпечує виконання виробничих завдань відповідно до графіків і проектів виконання будівельних, монтажних, ремонтно-будівельних, дорожньо-будівельних робіт, введення об`єктів у дію у встановлені строки.

2.3.Забезпечує додержання технологічної послідовності під час виконання будівельно-монтажних робіт.

2.4.Організовує виконання будівельно-монтажних робіт згідно з проектною та технологічною документацією, будівельними нормами та правилами, технічними умовами й іншими нормативними документами.

2.5.Організовує своєчасне оформлення заявок на будівельні машини, транспорт, засоби механізації, матеріали, конструкції, деталі, інструмент, інвентар і забезпечує їх ефективне використання.

2.6.Здійснює заходи щодо удосконалення організації виробництва та праці, механізації й автоматизації виробничих процесів, раціоналізації робочих місць.

2.7.Веде журнал виконання робіт, документацію з обліку виконаних робіт і робочого часу, виконавчу технічну документацію.

2.8.Веде форми №2 по закріплених об`єктах дільниці будівництва газопроводів.

2.9.Складає необхідну документацію на оплату праці робітників.

2.10.Бере участь у показі приймальній комісії об`єктів, етапів і окремих комплексів робіт, будівництво яких завершено.

2.11.Готує фронт робіт для субпідрядних організацій, бере участь у прийманні у них виконаних робіт.

2.12.Оформляє допуски на право виконання будівельно-монтажних робіт у охоронних зонах; складає акти на сховані роботи, акти на виконані роботи.

2.13.Організовує приоб`єктне складське господарство й охорону матеріальних цінностей.

2.14.Забезпечує раціональне розміщення матеріалів, запасних частин, деталей, інструментів, пристроїв на робочих місцях, їх зберігання, не допускає захаращування проходів і проїздів.

2.15.Встановлює виробничі завдання майстрам та контролює їх виконання.

2.16.Здійснює щоденне планування роботи окремих бригад і ланок дільниці, встановлює їм конкретні завдання, накреслює шляхи і методи їх вирішення, призначає відповідальних виконавців, вирішує черговість виконання робіт. Координує діяльність майстрів та дільничих служб.

2.17.Проводить виховну роботу в колективі, створює умови для взаємодопомоги, підвищення ініціативи і творчості працівників дільниці, забезпечує підвищення їх виробничої майстерності.

2.18.Подає пропозиції щодо матеріального стимулювання робітників.

2.19.Разом з уповноваженим трудового колективу з питань охорони праці здійснює перевірки стану охорони праці.

2.20.Несе персональну відповідальність за створення безпечних і здорових умов праці, реалізацію заходів комплексного плану по поліпшенню умов праці та її охорони.

2.21.Організує виконання робіт підвищеної небезпеки по нарядах-допусках і відповідно з встановленим порядком (положенням, інструкцією).

2.22.Забезпечує ведення виробничих процесів і робіт відповідно з проектами, вимогами правил і норм безпеки. Організує зберігання, транспортування, застосування і знешкодження отруйних, їдких і вибухонебезпечних речовин відповідно з вимогами правил і норм безпеки. Забезпечує ведення передбаченої технічної документації.

2.23.Керує виконанням робіт з небезпечними умовами праці за розробленими планами або за нарядами-допусками, не дає дозвіл на початок вказаних робіт при відсутності відповідних документів.

2.24.Забезпечує справний стан і безпечну експлуатацію устаткування, механізмів, пристроїв, огороджувальних і захисних пристосувань, транспортних засобів, вантажопідйомних механізмів, санітарно-технічних пристроїв, а також виробничих і допоміжних приміщень і споруд і утримання робочих місць у належному стані.

2.25.Перевіряє відповідність термінів освідоцтва пристроїв вантажопідйомних механізмів, діелектричних захисних засобів і т. ін., а також наявність посвідчень на право ведення робіт підвищеної небезпеки.

2.26.Здійснює виконання, у встановлений термін, наказів і вказівок керівництва цеху, приписів контролюючих органів, вказівок робітників служби охорони праці, зауважень і пропозицій робітників і уповноважених трудових колективів з питань охорони праці. Забезпечує дотримання персоналом дільниці вимог, правил і норм безпеки і інструкцій по безпечному веденню робіт.

2.27.Забезпечує дотримання робітниками трудової і виробничої дисципліни, правил і інструкцій по безпечному веденню робіт, технологічних режимів і регламентів, забезпечує застосування безпечних методів праці.

2.28.Забезпечує правильну експлуатацію промислових систем і пристосувань, утримання їх у справному стані, забезпечує нормальний стан повітряного середовища, освітленості, температурного і питного режиму, зниження рівня шуму і вібрації на дільниці.

2.29.Організує своєчасне навчання, проведення інструктажів і перевірок знань з охорони праці. Контролює своєчасність і якість проведення інструктажів і стажування.

2.30.Приймає участь у розробці посадових інструкцій ІТП цеху у яких передбачаються обов`язки по питаннях охорони праці.

2.31.Приймає участь у розробці інструкцій по професіях і безпечному веденню робіт, а також забезпечує ними робітників.

2.32.Забезпечує робочі місця інструкціями, які регламентують правила і прийоми безпечної праці, плакатами і попереджувальними написами, службовою документацією. Перевіряє їх стан, виконує заміну і корегування.

2.33.Приймає участь у розробці програм інструктажів працівників і після затвердження забезпечує ними майстрів, приймає участь у розробці програми навчання для перевірки знань працівників.

2.34.Організує розробку, узгоджує та передає на затвердження начальнику цеху, затверджує графік перевірки знань робітників. У складі комісії перевіряє знання робітників з відповідним документальним оформленням результатів.

2.35.Виконує контроль за станом охорони праці і умов праці. Періодично перевіряє правильність експлуатації устаткування, механізмів, пристроїв та інструментів, вентиляційних систем і приладів, систем опалювання і освітленості, наявність і справність огороджувальних і захисних пристроїв, сигналізації і інших засобів захисту, стан виробничих і допоміжних приміщень.

2.36.Приймає участь у санітарно-технічної паспортизації об`єктів.

2.37.Збирає, здійснює і узагальнює зауваження і пропозиції робітників, майстрів, уповноважених з питань охорони праці. Розробляє на їх основі з урахуванням результатів паспортизації об`єктів конкретні заходи по поліпшенню і оздоровленню умов праці і подає дані по них керівництву підрозділу для включення у відповідні плани і колективний договір. Організує і здійснює своєчасне виконання запланованих заходів.

2.38.У встановленні терміни інформує керівництво цеху про стан умов праці у цеху, роботи, що проводиться, по поліпшенню і оздоровленню умов праці, виконанню наказів, вказівок і приписів.

2.39.Виявляє потреби і забезпечує працюючих належними по нормах і правилах спецодягом, спецвзуттям і іншими засобами індивідуального захисту, милом, миючими і знешкоджувальними засобами, молоком, а також забезпечує своєчасну чистку, прання і ремонт спецодягу і спецвзуття.

2.40.Організує своєчасне проходження робітниками дільниці періодичних медичних оглядів.

2.41.Негайно повідомляє начальнику цеху, інженеру з охорони праці і у профспілковий комітет про нещасні випадки, які сталися у цеху.

2.42.Приймає участь у розслідування аварій, нещасних випадків, профзахворювань і профотруєнь, які сталися у цеху, аналізує їх причини, визначає заходи по попередженню подібних випадків і забезпечує їх виконання. Доводить до відома майстрів про виникнення у цеху нещасних випадків, а також про випадки, які виникли в інших цехах і підрозділах(при одержанні відповідної інформації). З метою попередження нещасних випадків з аналогічних причин організує перевірку об`єктів і робочих місць.

2.43.До роботи по створенню і забезпеченню безпечних умов праці залучає ІТП дільниці і безпосередніх виконавців робіт, розподіляє обов`язки у роботі по створенню і забезпеченню безпечних умов праці між ІТП дільниці.

2.44.Розподіляє обов`язки у роботі по створенню і забезпеченню безпечних умов праці між своїми майстрами.

2.45.Забезпечує пожежну безпеку на об`єктах дільниці.

2.46.Організовує розміщення на території будівельного майданчика виробничих, складських і допоміжних приміщень, місць зберігання матеріалів відповідно з затвердженим будгенпланом з врахуванням вимог пожежної безпеки.

2.47.Додержуватись вимог пожежної безпеки по утриманню території будівництва об`єктів, доріг і проїздів, площадок для зберігання матеріалів, проїздів до пожежних вододжерел, пожежного інвентарю.

2.48.Забезпечує об`єкти будівництва і допоміжні приміщення відповідними знаками безпеки та первинними засобами пожежогасіння.

2.49.Здійснює необхідну допомогу добровільній пожежній дружині, створеній на дільниці.

2.50.Приймає необхідні заходи відповідно наряду-допуску по виконанню газонебезпечних ( вогневих) робіт на об`єкті.

2.51.Допускає до роботи осіб, які пройшли навчання, протипожежний

інструктаж та перевірку знань з питань пожежної безпеки.

2.52.Вживає відповідні заходи на факти порушення чи невиконання працівниками вимог правил пожежної безпеки.

2.53.У разі виявлення пожежі:

?негайно повідомити про це телефоном пожежну охорону;

?повідомити про пожежу керівництво цеху;

?вжити заходи щодо евакуації людей, гасіння (локалізації) пожежі та збереження матеріальних цінностей;

?в разі необхідності викликати інші аварійно-рятувальні служби;

2.54.Доводить до відома керівника дільниці факти порушення чи невиконання працівниками вимог правил пожежної безпеки.

16 лютого 2013 року директором УБМР «Укргазспецбудмонтаж» ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_7 оголошено наказ №29-р від 13.02.2013 про проведення зняття фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей.

16 лютого 2013 року виконавцем робіт дільниці з будівництва газопроводу цеху з капітального будівництва, облаштування свердловин та будівництва газопроводів УБМР «Укргазспецбудмонтаж» ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_5 було написано розписку інвентаризаційного опису товарно-матеріальних цінностей відповідно до якої станом на 16 лютого 2013 року до початку інвентаризації всі видаткові і прибуткові документи на цінності здані в бухгалтерію, і всі цінності, які надійшли на його відповідальність оприбутковані, а вибулі списані у використання.

В період часу з 16 лютого 2013 року по 19 лютого 2013 року інвентаризаційною комісією у складі ОСОБА_8 ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , у присутності ОСОБА_5 проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей ввірених ОСОБА_5 за результатами якої було складено інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей ввірених ОСОБА_5 , в якому відображено відсутність недостачі та залишків товарно-матеріальних цінностей.

13 червня 2016 року директором УБМР «Укргазспецбудмонтаж» ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_7 оголошено наказ №251 про проведення зняття фактичних залишків товарно-матеріальних цінностей.

13 червня 2016 року виконавцем робіт дільниці з будівництва газопроводу цеху з капітального будівництва, облаштування свердловин та будівництва газопроводів УБМР «Укргазспецбудмонтаж» ПАТ «Укргазвидобування» ОСОБА_5 було написано розписку інвентаризаційного опису товарно-матеріальних цінностей відповідно до якої станом на 16 лютого 2013 року до початку інвентаризації всі видаткові і прибуткові документи на цінності здані в бухгалтерію, і всі цінності, які надійшли на його відповідальність оприбутковані, а вибулі списані у використання.

В період часу з 13 червня 2016 року по 08 липня 2016 року інвентаризаційною комісією у складі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , у присутності ОСОБА_5 проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей ввірених ОСОБА_5 за результатами якої було складено інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей ввірених ОСОБА_5 , в якому відображено недостачу та залишок товарно-матеріальних цінностей.

ОСОБА_5 перебуваючи на вищевказаній посаді, діючи в період часу з 16.02.2013 по 13.06.2016, точного часу органами досудового розслідування не встановлено з корисливих мотивів, маючи умисел на привласнення та розтрату майна, з метою особистого збагачення та порушуючи посадові інструкції, здійснював привласнення та розтрату майна.

Привласнення полягає у протиправному і безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром в подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб.

Розтрата передбачає незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатну передачу, обмін, передачу в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні, тобто які належали Філії УБМР «Укргазспецбудмонтаж» ПАТ «Укргазвидобування».

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 було спричинено матеріальну шкоду потерпілому Філії УБМР «Укргазспецбудмонтаж» ПАТ «Укргазвидобування» у розмірі 412265,72 грн, що підтверджується у висновках комісійних судово-економічних експертиз №23027 від 30.11.2018 року та №21569/22343 від 30.11.2021 року.

Таким чином, із обвинувального акту слідує, що ОСОБА_5 своїми умисними злочинними діями, з корисливих мотивів, привласнив та розтратив чуже майно, яке було ввірене йому у великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 191 КК України.

Дослідженням змісту обвинувального акту, були встановлені певні недоліки, які ускладнюють подальше розуміння сторонам кримінального провадження і суду конкретного змісту цього обвинувачення та унеможливлюють подальше призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Так, обвинувальний акт містить лише перелік пунктів посадової інструкції, якою користується ОСОБА_5 та посилання, що у в 2013-2016 роках на підприємстві де працює обвинувачений були проведені інвентаризації, які виявили недостачу ввірених йому товарно-матеріальних цінностей.

Також сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 умисно с корисливих мотивів привласнив та розтратив чуже майна, яке було ввірене йому у великих розмірах.

В обвинувальному акті навіть розкрито формулювання привласнення і розтрати майна.

Так, привласнення полягає у протиправному і безоплатному вилученні (утриманні, неповерненні) винним чужого майна, яке знаходилось у його правомірному володінні, з наміром в подальшому обернути його на свою користь чи користь третіх осіб.

Розтрата передбачає незаконне і безоплатне витрачання (споживання, продаж, безоплатну передачу, обмін, передачу в рахунок погашення боргу тощо) винним чужого майна, яке йому ввірене чи перебувало в його віданні.

Однак обвинувальний акт не містить відомостей які саме конкретні протиправні дії здійснив ОСОБА_5 для безоплатного привласнення майна.

Також не зазначено в яких діях відобразилася розтрата ОСОБА_5 ввіреного йому майна (споживання, продаж, безоплатна передача, обмін, передача в рахунок погашення боргу тощо).

Крім того, не зазначено місце зберігання майна, перелік майна, не вказані особи на користь яких воно витрачено та отримані обвинуваченим грошові кошти, тобто з обвинувального акту неможливо зрозуміти в чому саме полягає корисливий мотив підозрюваного.

Таким чином, стороною обвинувачення при оформленні обвинувального акту, чітко та зрозуміло не визначено формулювання обвинувачення, а саме не зазначено всі елементи складу кримінального правопорушення (суб`єктивну та об`єктивну сторони).

Тобто обвинувачення сформульоване поверхнево, нечітко, загальними фразами, а висновок обвинувального акту не відображає суть описової частини документу.

Вищезазначені недоліки унеможливлюють зрозуміло роз`яснити ОСОБА_5 суть обвинувачення та повній мірі здійснювати ним захист, що порушує право особи на захист.

Тож, не вдаючись до оцінки правильності кваліфікації дій на цій стадії кримінального процесу, суд приходить до висновку, що указане, в своїй сукупності, свідчить, що даний обвинувальний акт містить не коректну фабулу обвинувачення, яка виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, та її юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення), тобто правову модель злочину.

Натомість, міжнародні стандарти у галузі, судочинства послідовно стверджують про неприпустимість нехтування правом на справедливий судовий розгляд.

Згідно п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист в кримінальному судочинстві" від 24.10.2003 року № 8 суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб пред`явлене особі обвинувачення було конкретним за змістом.

При цьому, суд приймає до уваги вимоги положень ст. 22 КПК України, відповідно до яких функцією суду є лише розгляд справи, під час якого він лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, і недопустимим є покладення на суд функцій, які властиві органам досудового розслідування та державного обвинувачення.

Також, відповідно до ст. 337 КПК України, суд не вправі, за результатами судового розгляду, змінити обвинувачення на таке, що істотно відрізняється від пред`явленого, а також, не вправі за власною ініціативою в будь-який спосіб поставити питання про таку зміну. Недодержання судом зазначених вимог кримінально-процесуального закону, є порушенням права на захист.

Разом з тим, зміна правової кваліфікації та / або обсягу обвинувачення прокурором відповідно до положень ст. 338 КПК України можлива виключно в разі встановлення під час судового розгляду саме нових фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа, і така зміна неприпустима в разі допущених при обвинуваченні особи суперечностей чи неповноти, а тим більше описок.

Також, кримінально-процесуальний закон не містить положення про обов`язок суду чекати, коли прокурор скористається своїм правом на зміну обвинувачення в суді, а також і права суду пропонувати або примушувати прокурора змінити обвинувачення. При цьому, суд при поверненні обвинувального акта прокурору враховує відсутність правового механізму для примусу прокурора змінити обвинувачення в суді.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України, що унеможливлює призначення його до судового розгляду, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне повернути обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-2, 7-29, 314-318, 337, 369-372, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні № 0000400 від 01.07.2017 за обвинуваченням ОСОБА_5 ч.4 ст.191 КК України - повернути прокурору для усунення виявлених недоліків.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя