Справа № 461/4940/23
Провадження № 1-кс/461/629/24
УХВАЛА

30.01.2024 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

29.01.2024 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить скасувати арешт автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2023 (розгляд проводився без його участі та без участі ОСОБА_4 ), зокрема, накладено арешт, що полягає у забороні відчуження та розпорядження автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», н.з. НОМЕР_2 , та ключем до нього. Жодного відношення до правопорушення, яке розслідується в кримінальному провадженні №0000012 ОСОБА_4 не має і не міг мати, підозра про вчинення злочину відносно нього не виносилась. Зазначає, що даний транспортний засіб був фактично проданий ОСОБА_5 , але оскільки було усно домовлено про розтермінування плати за нього, він мав бути перереєстрований на нового власника після сплати повністю домовленої суми. ОСОБА_4 погодився на пропозицію ОСОБА_5 (як фактичного власника), з метою пришвидшення виплати за транспортний засіб, надати його офіційно в користування ТзОВ «Стрибко Транс Сервіс», що стверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу згідно якого, вищевказаний автомобіль наданий у користування вказаного ТзОВ тільки до 02.08.2023. ОСОБА_4 об`єктивно не міг знати, як буде використовуватись цей автомобіль. Вищевказане підтверджується тим, що обшук проводився в фактичного власника автомобіля - ОСОБА_5 та вилучався, згідно ухвали суду від 21.07.2023 за адресою його проживання: АДРЕСА_1 . Саме, ОСОБА_5 забирав вказаний автомобіль зі Львова. Жодного відношення до вказаного кримінального провадження не має і ОСОБА_5 , йому підозра про вчинення злочину також не виносилась. На даний час, ОСОБА_4 фактично позбавлений можливості на свій розсуд розпоряджатись автомобілем, при цьому, що він дуже потребує коштів у зв`язку з важкими сімейними обставинами, що підтверджується відповіддю від 05.01.2024 з ТСЦ МВС №2643, згідної якої йому відмовлено в перереєстрації автомобіля на нового власника - ОСОБА_5 . Також зазначає, що всі необхідні слідчі дії з автомобілем вже слідчим проведені. За таких обставин, арешт із врахуванням наведеного, накладений з правових підстав, передбачених ч.2, 3 ст.170 КПК України, в цьому кримінальному провадженні не виправдовує таке втручання в права та інтереси ОСОБА_4 , як власника автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», н.з. НОМЕР_1 , а тому відсутні будь які перешкоди для зняття арешту на зазначене майно.

До судового засідання прокурором ОСОБА_6 подано до суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволеного клопотання заперечує, оскільки автомобіль, на який представник власника майна хоче скасувати арешт, визнаний речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні. Окрім цього, зауважив, що на даний час досудове розслідування завершено та стороні захисту надані матеріали для ознайомлення. У той же час, вважає, що питання щодо долі речових доказів повинно вирішуватись в порядку ст.100 КПК України під час розгляду кримінального провадження по суті. З огляду на наведене, просить відмовити у задоволенні клопотання, проводити розгляд такого без участі прокурора.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 та власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання без його участі та без участі власника майна, просить задоволити таке в повному обсязі.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 18.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012, за підозрою ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 31.07.2023 накладено, арешт що полягає у забороні відчуження та розпорядження, зокрема, на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», н.з. НОМЕР_1 , вилучений в ході санкціонованого обшуку автомобіля марки «MERCEDES-BENZ» р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 та перебуває в користуванні ТзОВ «Стрибко Транс Сервіс». Транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», н.з. НОМЕР_1 , вилучений в ході санкціонованого обшуку автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», р.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 та перебуває в користуванні ТзОВ «Стрибко Транс Сервіс» - повернуто власнику чи належному користувачу на відповідальне зберігання.

Як вбачається із вказаної ухвали, метою накладення арешту на вищевказане майно є те, що вказаний автомобіль може мати суттєве значення для проведення досудового розслідування, може бути використаний як доказ вчинення кримінального правопорушення, в тому числі й як речовий доказ, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчим суддею встановлено, що вказане майно відповідає вимогам ч.1 ст.98 КПК України, визнане речовим доказом, та може бути використане як доказ факту і обставин вчинення кримінального правопорушення.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вказане майно було накладено необґрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту заявник не оскаржував в апеляційному порядку.

Представник власника майна у клопотанні покликається на те, що в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба, оскільки необхідні слідчі дії з автомобілем проведені.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що за приписами статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, зокрема щодо події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, покладається на слідчого, прокурора.

Сторона обвинувачення відповідно до положень статті 93 КПК України здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Одним із видів доказів, які можуть бути використані для доведення факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речові докази відповідно до положень статті 98 КПК України. До речових доказів згідно із указаною статтею належать також матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди.

При цьому відповідно до ч.ч.2, 9 ст.100 КПК України, речовий доказ зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ, зобов`язана зберігати його у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Відповідно до ст.357 КПК України, речові докази оглядаються судом, а також подаються для ознайомлення учасникам судового провадження, а в разі необхідності - також іншим учасникам кримінального провадження. Особи, яким подані для ознайомлення речові докази, можуть звернути увагу суду на ті чи інші обставини, пов`язані з річчю та її оглядом. Огляд речових доказів, які не можна доставити в судове засідання, за необхідності проводиться за їх місцезнаходженням.

Згідно заперечень, поданих прокурором, вбачається, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні завершено, прийнято рішення про відкриття матеріалів стороні захисту.

В той же час, враховуючи те, що в разі направлення кримінального провадження до суду, вказаний автомобіль як речовий доказ, відповідно до ст.357 КПК України, повинен бути безпосередньо досліджений судом (оглянутий судом) в ході судового розгляду, вважаю, що підстави для скасування арешту на такий автомобіль відсутні, оскільки в такому разі скасування арешту може привести до приховування, зникнення, знищення чи передачі самого речового доказу загалом.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання про скасування арешту слід відмовити.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження щодо заборони відчуження та розпорядження майном є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Керуючись ст.2, 7, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 01.02.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1