ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 678/473/22

Провадження № 11-кп/4820/61/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

доповідача-судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, спільну апеляційну скаргу обвинуваченого за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше судимого вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 01 березня 2022 року за ч. 1 ст. 125 КК України - відповідно до ч. 5 ст. 74 та ч. 2 ст. 49 КК України звільнено від покарання, який утримується під вартою в Державній установі «Хмельницький слідчий ізолятор»,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислюється з 16 березня 2022 року.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішено на підставі ст.100 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 моральну (немайнову) шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 300 000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 28 873 гривень 78 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_6 документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні у розмірі 35 405 гривні 16 копійок.

За вироком суду, 16 березня 2022 року близько 20 год. 30 хв. в спальній кімнаті житлового будинку АДРЕСА_2 між ОСОБА_8 та її сином ОСОБА_6 , на ґрунті побутових відносин виник конфлікт. Так, у зазначений період часу, ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до помешкання своєї матері ОСОБА_8 , та постукав у вхідні двері. Остання, відчинивши їх, побачила на порозі свого сина ОСОБА_6 та добровільно впустила його до свого помешкання.

В той же час, під час розмови, ОСОБА_8 виразила своєму синові ОСОБА_6 незадоволення щодо постійного зловживання ним алкогольними напоями та перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння. Вказані зауваження ОСОБА_6 сприйняв критично та, будучи обурений ними, зненацька для потерпілої, схопивши руками її за верхній одяг, кинув ОСОБА_8 на дерев`яну підлогу, після чого вагою власного тіла притиснув потерпілу спиною до підлоги, таким чином обмежив її рухи і здатність захищатись.

Далі, реалізуючи свій злочинний умисел обхопив пальцями обох рук шию ОСОБА_8 та зі словами «я тебе мушу вбити», мотивував рішення тим, що мама є свідком його сп`яніння та може розповісти про це іншим особам, через що у нього можуть виникнути проблеми. Під час цього, маючи значну перевагу у фізичній силі, ОСОБА_6 почав умисно стискати пальці рук, здійснюючи удушення ОСОБА_8 та блокуючи, таким чином, її дихальні шляхи, викликаючи у потерпілої асфіксію.

Сприймаючи дії свого сина ОСОБА_6 як реальний намір на її вбивство та намагаючись якимось чином захиститись, ОСОБА_8 намацала рукою на підлозі шуруповерт марки «Makita», руків`ям якого почала наносити удари по голові ОСОБА_6 , намагаючись звільнитись від нього. Однак, ОСОБА_6 вибив з рук ОСОБА_8 вищевказаний предмет, взяв очисник для овочів із дерев`яною ручкою та загостреною металевою робочою частиною та, продовжуючи удушення правою рукою, тримаючи очисник для овочів у лівій руці умисно наніс ним не менше 17 колюче-ріжучих цілеспрямованих ударів в життєво важливі органи ОСОБА_8 , а саме: в ділянку голови та шиї, в результаті яких ОСОБА_8 на деякий час втратила свідомість.

Опритомнівши, ОСОБА_8 правою рукою вибила з лівої руки ОСОБА_6 очисник для овочів, а останній охопив пальцями двох рук шию ОСОБА_8 продовжував умисно душити її, а після того, як потерпіла знову втратила свідомість, спостерігаючи, що його матір проявляє хрипке атональне дихання, вважаючи, що виконав усі дії, які є необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, розцінивши це як настання її смерті, припинив застосування насилля та побиття ОСОБА_8 , однак не реалізував свій умисел до кінця, оскільки потерпіла опритомніла та скориставшись відсутністю поряд ОСОБА_6 втекла з будинку та звернулась за допомогою до сусідів, які викликали на місце швидку медичну допомогу та поліцію.

В результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_6 умисно спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно - лицевої травми у вигляді перелому верхньої стінки лівої очниці з розходженням уламків до 7 мм, перелому лівої скроневої кістки по типу дефекту до 12,5 мм., крововиливу під м`якими мозковими оболонками в лівій скроневій ділянці, забою речовини головного мозку, розриву лівого очного яблука (з раною по лімбу з переходом на склеру, поширеним крововиливом під кон`юнктиву, в скловидне тіло та між рогівковою і райдужкою лівого ока, що призвело до деформації лівого очного яблука), з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді ран в ділянці верхньої повіки лівого ока, в ділянці зовнішнього краю лівої брови, лівої скроневої ділянки, гематоми лобної ділянки зліва з переходом на верхню повіку лівого ока, синця верхньої та нижньої повік лівого ока, які, в сукупності за своїм характером відносяться до ступеня тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя в момент заподіяння.

Рани в лобній ділянці по середній лінії, в лівій виличній ділянці, по лівій боковій поверхні шиї, тильної поверхні дистального міжфалангового суглобу 4 пальця правої китиці, поширений синець з підшкірною гематомою в ділянці передньої поверхні шиї в середній третині з переходом на праву та ліву щоки, які в сукупності та окремо відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений та його захисник подали спільну апеляційну скаргу, в якій просили скасувати вирок, кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд. В ході апеляційного розгляду просили закрити кримінальне провадження у зв`язку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 .

Сторона захисту вважає вирок незаконним та необгрунтованим, оскільки висновки суду, викладені у судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Вказують, що обвинувачення ОСОБА_6 , в інкримінованому злочині, є недоведеним і не підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

Обставини, які відбулися 16.03.2022 року, вважають наклепом, оскільки ОСОБА_8 має психічні розлади, тому слід до них відноситися критично.

Апелянти звертають увагу на те, що у вироку суду зазначено обставини, які не відповідають фактичним, а саме те, що у кімнаті, де відбулась подія не дерев`яна підлога, а з бетону та покрита лінолеумом, зверху якого лежить килим, що підтверджується показаннями обвинуваченого, протоколом огляду від 17.03.2022 року (т. 1 а.с. 11-13) та фототаблицею до нього від 16.03.2022 року (т. 1 а.с. 14-26).

Крім того, ОСОБА_6 тримати очисник для овочів у лівій руці не міг і нанести ним не менше 17 колюче-ріжучих цілеспрямованих ударів потерпілій, так як він правша, і лівою рукою майже нічого не робить.

Вважають, що потерпіла ОСОБА_8 не показала, під час проведення слідчого експерименту, механізм утворення тілесних ушкоджень, а органом досудового розслідування не перевірено, чи можливо за таких обставин, які показала потерпіла, заподіяти тілесні ушкодження.

Апелянти стверджують, що експерт, в порушення закону, вийшовши за межі запитань слідчого, зробив припущення про те, що тілесні ушкодження на грудній клітині також заподіяні потерпілій тим самим предметом, що наносилися по обличчю, шиї, за вухом. (висновок експерта № 110, т. 1 а.с. 108-114).

Звертають увагу на те, що висновком експерта № СЕ-19/102-22/4201-БД від 12.08.2022 року (т. 2 а.с. 156- 180) встановлено, що на куртці темно- синього кольору, яку надано на дослідження, виявлено сліди крові, які є змішаними, належать трьом особам, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зразка букального епітелію ОСОБА_8 , та невстановленої особи чоловічої генетичної статі. Судом такий факт не було досліджено та відхилено клопотання сторони захисту про таке дослідження. У висновку експерта № СЕ-19/102-22/4198-БД від 19.09.2022 року (т. 2 а.с. 156- 180) зазначено, що генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на поверхні шуруповерта марки «Макіtа» моделі «627Ш» (об`єкти №№ 1.1, 1.2, 1.3, 1.4), на поверхні предмета з дерев`яною ручкою та металевою загостреною робочою частиною (очисника для овочів) (об`єкти №№ 2.1., 2.2), які були вилучені в ході огляду місця події 17.03.2022, збігаються між собою, з генетичними ознаками букального епітелію ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Походження вищевказаних слідів від ОСОБА_6 виключається.

За таких обставин, такі висновки експертиз підтверджують показання обвинуваченого про те, що він не спричиняв ударів будь-чим і не заподіював тілесних ушкоджень своїй матері, але суд відхилив клопотання сторони захисту про проведення додаткової судової біологічної (молекулярно-генетичної) експертизи, для встановлення всіх обставин провадження, що є неповнотою судового розгляду.

Крім того, апелянти звертають увагу на те, що під час досудового розслідування та в суді першої інстанції не встановлено особу, яка заподіяла тілесні ушкодження у вигляді забійної рани волосяної частини голови в правій скроневій ділянці та синця задньої поверхні лівого ліктьового суглобу ОСОБА_6 , від якої він втратив свідомість. Оскільки відповідно до висновку експерта № 85 від 28.03.2022 року (т. а.с. ) у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження в правій скроневій ділянці, а згідно показань потерпілої ОСОБА_8 вона наносила удари шуруповертом в ліву частину голови, тому питання хто наніс удари в праву частину голови ОСОБА_6 судом залишилось без з`ясування.

Також, суд необгрунтовано відмовив стороні захисту у допиті свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що також є неповнотою судового розгляду, так як із свідком ОСОБА_10 обвинувачений зустрічався ввечері 16.03.2022 року і він міг підтвердити той факт, що ОСОБА_6 не вживав спиртних напоїв. Свідок ОСОБА_11 міг повідомити суду про взаємовідносини між потерпілою ОСОБА_8 та сином ОСОБА_6 .

Апелянти вважають недопустимими докази:

-протокол огляду від 17.03.2022 року та додаток - фототаблиця до нього від 16.03.2022 року (т. 1 а.с. 11-26)

-висновки експерта № СЕ-19/102-22/4203-БД від 28.06.2022 року, № СЕ-19/102- 22/4202-БД від 06.07.2022 року, № СЕ-19/102-22/4201-БД від 12.08.2022 року і № СЕ-19/102- 22/4198-БД від 19.09.2022 року

-висновки експерта № 97 від 05.04.2022 року і № 110 від 03.05.2022 року

-протокол № 17 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 16.03.2022 року

Сторона захисту посилається на те, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_8 не підлягають задоволенню, оскільки є необґрунтованими, та не долучено до позовної заяви жодного належного, допустимого і достовірного доказу, які б підтверджували обов`язок відповідача сплачувати таку шкоду. Розмір матеріальної шкоди не підтверджений доказами, які долучені до позовної заяви.

В доповненнях до апеляційної скарги, обвинувачений ОСОБА_6 просить оскаржуваний вирок суду скасувати та постановити новий, яким визнати його невинним, оскільки він не вчиняв вказаного злочину, про що свідчать докази, які суд першої інстанції не взяв до уваги, а саме те, що на овочерізці відсутні його біологічні сліди, а присутня на одязі кров належить третій особі. Крім того, він підозрює трьох осіб, які можуть бути причетними до цього злочину проти його матері.

Стверджує, що співмешканець його матері - ОСОБА_12 , за декілька днів до встановлених подій досудовим слідством, посварився з нею, оскільки часто вживає спиртні напої, що дратує потерпілу, тому він мав всі мотиви вчинити насильство щодо останньої.

Апелянт вважає, що співмешканець ОСОБА_12 , будучи у змові з квартирантом ОСОБА_13 , підробили всі докази, щоб підставити його і позбутися, як сина потерпілої, оскільки вони мають свої плани на її майно.

Звертає увагу на інше кримінальне провадження, яке також розглядається у місцевому суді, щодо нього, оскільки він наніс ОСОБА_12 тілесні ушкодження, за які останній вимагав з нього кошти. Тобто дане провадження підтверджує існування конфлікту між ним та ОСОБА_12 , Апелянт просить взяти до уваги те, що потерпіла є його матір`ю, особою похилого віку, яка має певні захворювання, які заважають їй зробити відповідні висновки щодо непричетності її сина до даного злочину.

Також зазначає, що судом не взято до уваги неодноразові його клопотання про заміну йому захисника, оскільки його не влаштовував даний адвокат.

При цьому суддя, у якого було на розгляді дане кримінальне провадження, упереджено ставився до нього і заявлені ним клопотання відхиляв.

Також апелянт стверджує, що неодноразово звертав увагу місцевого суду на свій стан здоров`я, отриману під час подій даного кримінального провадження черепно-мозкову травму, яка не лікувалась належним чином.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подану спільну апеляційну скаргу та доповнення до неї, думку прокурора, потерпілої та її представника, які заперечували проти задоволення апеляційних вимог, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи спільної апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено, та кваліфікація його дій за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, при наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Твердження в спільній апеляційній скарзі про те, що протокол огляду від 17.03.2022 року та додаток - фото таблиця до нього від 16.03.2022 року, висновки експерта № СЕ-19/102-22/4203-БД від 28.06.2022 року, № СЕ-19/102- 22/4202-БД від 06.07.2022 року, № СЕ-19/102-22/4201-БД від 12.08.2022 року, № СЕ-19/102- 22/4198-БД від 19.09.2022 року, висновки експерта № 97 від 05.04.2022 року і № 110 від 03.05.2022 року, протокол № 17 медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння від 16.03.2022 року є недопустимими, оскільки здобуті незаконним шляхом та не відповідають фактичним обставинам, колегія суддів відхиляє.

Суд першої інстанції перевірив, наведені обвинуваченим та його захисником доводи щодо досліджених доказів та кожен із наведених доказів належним чином дослідив на предмет належності та допустимості і прийшов до обґрунтованого висновку, що вказані докази були здобуті органами досудового слідства в ході, і в межах проведення органом досудового слідства заходів, спрямованих на огляд місця події, вилучення, визнання їх речовими доказами у встановленому законом порядку, що знайшло своє підтвердження у матеріалах кримінального провадження.

Крім того, перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, узгоджуються з поясненнями самого обвинуваченого, з матеріалами кримінального провадження, поясненнями потерпілої, свідка лікаря-нарколога ОСОБА_14 , який встановив факт перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, при цьому врахувавши поведінку обвинуваченого, наявність різкого запаху алкоголю, почервоніння обличчя, нерозбірлива змазана мова, збуджений стан, та пояснення самого обвинуваченого щодо вживання ним алкогольного напою - пива. Вказане стало підставою для лікаря-нарколога ОСОБА_14 зробити висновок, що ОСОБА_6 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Такі висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої палати ВС від 03 липня 2019 року, справа №288/1158/16-к.

Колегія суддів погоджується з висновком суду, що докази у справі, які оцінені, в їх сукупності, відповідно до вимог ст.94 КПК України, є належними, допустимими та з усією достатністю доводять вину ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Як убачається із показань обвинуваченого ОСОБА_6 , в суді першої інстанції, він вину не визнав та показав, що приїхав із заробітків та привіз своїй матері - ОСОБА_8 гроші. По дорозі додому зустрів чоловіка, який назвався йому ОСОБА_15 , та сказав, що є переселенцем. Він запросив цього чоловіка додому випити вина. Коли зайшов до мами, вона вже лежала в крові. Він схилився над нею і відчув сильний удар ззаду по потилиці, та знепритомнів. Коли прийшов до свідомості, то мами вже не було. Шукав її на вулиці, де зустрів працівників поліції, які його заарештували. Матері тілесних ушкоджень не спричиняв, та у конфлікт не вступав, чому мати його обмовила йому не відомо.

Колегія суддів критично оцінює показання обвинуваченого про те, що він не спричиняв тілесних ушкоджень - ОСОБА_8 , так як вони спростовуються, а винуватість ОСОБА_6 у замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, стверджується дослідженими та перевіреними судом першої інстанції показаннями потерпілої, свідків та експертів, письмовими доказами, встановленими обставинами справи.

Так, із показань потерпілої ОСОБА_8 убачається, що зранку 16 березня 2022 року вона телефонувала до свого сина ОСОБА_16 , тому, що не могла знайти ключі від вхідних дверей будинку, в якому він проживав та які він замкнув і поїхав. По телефону ОСОБА_17 повідомив, що перебуває у територіальній обороні та їде на змагання, після чого слухавку не брав. Пізніше вона неодноразово телефонувала йому, щоб запитати, коли він буде вдома. Пізно ввечері ОСОБА_6 постукав у двері, вона йому відчинила, сіла на ліжко, а він - навпроти неї. Коли вона розмовляла з сином про те, що він неодноразово повертається додому п`яний, його можуть зупинити та оштрафувати, так як він порушує комендантську годину, ОСОБА_6 раптово кинувся на неї і почав бити, вона хапала його за руки та просила опам`ятатися, проте він повторював, що мусить її вбити, адже вона є свідком. Він наносив удари руками по обличчю, скинув її додолу у куток між диваном та тумбочкою, та продовжував наносити удари та душити її, вона просила його зупинитися та залишити її живою, проте він душив її, ставши на неї колінами. Трохи вирвавшись, вона вдарила ОСОБА_6 чашкою по голові, та просунулася до стіни, де взяла до рук шуруповерт без батареї, та захищалася ним. В певний момент вона схопила правою рукою очисник для овочів (ніж), який був у руці ОСОБА_6 , проте це не допомогло, і він почав наносити їй удари цим ножем, який був тупий, тому вона відчувала дуже сильний біль, він порізав їй обличчя, шию, живіт, проколов череп у 2 місцях, голова та руки були повністю у крові. Потім вона втратила свідомість. Коли прийшла до тями, то сховала ніж та шуруповерт під диван, та пішла до вхідних дверей, які закрила за собою. Вона сховалася спочатку у машині, але у ній не було ключів, щоб вона могла поїхати і втекти, тому вийшла з машини, та підійшла до забору-сітки, який спробувала перелізти, підставивши піддон, але зачепилася сорочкою за паркан та впала на землю, при цьому побачила, як ОСОБА_6 вийшов з будинку і почав її шукати. Не знайшовши її, повернувся назад на подвір`я. У той час, вона на колінах проповзла до сусідського будинку ОСОБА_18 та постукала до них у двері. Їй відчинила сусідка ОСОБА_19 , якій вона сказала, що її побив син, та впала на диван, більше нічого не пам`ятає, прийшла до свідомості вже у м. Хмельницькому, у лікарні, після проведеної операції.

За показаннями свідка ОСОБА_20 , 16 березня 2022 року, близько 21 год. його напарник ОСОБА_21 повідомив йому, що ОСОБА_8 перебуває у лікарні у зв`язку із побиттям її сином ОСОБА_6 , який проживав в її будинку з іншої сторони.

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_12 , він працює у ОСОБА_8 та допомагає їй по господарству, ОСОБА_8 часто конфліктувала з сином через його пияцтво та насильство щодо неї та інших працівників, за що неодноразово порушували кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 за спричинення матері та іншим особам тілесних ушкоджень. 16 березня 2022 року перебував у ОСОБА_8 на роботі, перед виходом з роботи тілесних ушкоджень на ОСОБА_8 не бачив. Перебуваючи вдома, йому зателефонував сусід ОСОБА_8 - ОСОБА_20 та повідомив, що остання знаходиться у лікарні так як її побив син.

Свідок ОСОБА_22 , показав, що у березні 2022 року після 21 год. у КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня» була доставлена ОСОБА_8 з тілесними ушкодженнями в області голови, а саме: наявні множинні рани обличчя, шиї та грудної клітки, рана в області лівого ока, у зв`язку із чим було прийнято рішення про необхідність огляду окулістом, зроблено КТ голови, під час якого виявлено пошкодження скроневої кістки та крововиливи в очне яблуко. Була надана медична допомога, та застосовані анальгетики, адже спричинені рвані тілесні ушкодження завдавали потерпілій особливо великих страждань.

Свідок ОСОБА_23 підтвердила, що працює медсестрою у лікарні на швидкій допомозі. 16 березня 2022 року був виклик до ОСОБА_8 , у зв`язку з її побиттям. Потерпіла була доставлена в Летичівську ЦРЛ, яка втрачала свідомість, при цьому повідомила, що її побив син ОСОБА_6 .

За показаннями свідка ОСОБА_24 , 16 березня 2022 року вона з чоловіком перебували у своєму будинку, коли близько 21 години почули стукіт у двері. Відчинивши їх, побачила закривавлену сусідку ОСОБА_8 , яка повідомила, що її побив син, та, сівши на диван, втратила свідомість. Вона викликала швидку та поліцію. Медичний персонал швидкої допомоги госпіталізував потерпілу в медичний заклад.

Свідок ОСОБА_14 показав, що у вказаний день він проводив обстеження на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_6 , поспілкувавшись з ним, зрозумів, що останній перебуває у стані алкогольного сп`яніння, наявні ознаки: різкий запах алкоголю, почервоніння обличчя, нерозбірлива змазана мова, збуджений стан. Він проходження обстеження ОСОБА_6 відмовився, проте візуально можна було визначити, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_25 підтвердив, що 16 березня 2022 року, перебуваючи на службі, він, разом з ОСОБА_26 , отримали виклик про побиття ОСОБА_8 , під`їхавши до її помешкання, в сусідньому будинку, побачили жінку з тілесними ушкодженням в області голови та обличчя. При цьому йому стало відомо, що вказані тілесні ушкодження потерпілій спричинив її син ОСОБА_6 . Неподалік будинку, в районі зупинки, він побачив особу, схожу на ОСОБА_6 , якого затримав для з`ясування обставин щодо побиття ОСОБА_8 , і який був доставлений в Летичівську лікарню для обстеження на стан сп`яніння, де лікарем-наркологом ОСОБА_14 було встановлено, що ОСОБА_6 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння по зовнішніх ознаках, так як він відмовився від проходження дослідження.

Експерт ОСОБА_27 показала, що ОСОБА_8 були нанесені тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя у момент їх заподіяння. А саме: відкрита-черепно мозкова травма, проникаюча рана черепа, ушкодження кісток основи черепа. Відчуття болю є суб`єктивним поняттям, але при нанесені таких тілесних ушкоджень людина, яка перебуває у свідомості, мала б відчувати сильний біль.

Експерт ОСОБА_28 підтвердив, що є судовим експертом Вінницького відділення КНДІСЕ. Під час проведення біологічних експертиз сплутати біологічні зразки ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було неможливо, незважаючи на їх кровну спорідненість, оскільки ДНК-профіль кожної людини є унікальним та не схожим на інші. Тим більше відрізняються ДНК-профілі чоловіка та жінки, оскільки мають різний набір хромосом, тому проведенні експертизи підтверджують наявність фактичних даних причетності ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Крім того вина ОСОБА_6 підтверджується об`єктивними даними, а саме:

-протоколу огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , від 17 березня 2022 року, (з фототаблицею), відповідно до якого під час огляду виявлені місця боротьби та крові в будинку ОСОБА_8 та зафіксовано вилучення предметів та речей, на яких залишені сліди вчиненого правопорушення, в тому числі: шуруповерт «Makita «6271D», лівий жіночий тапок синього кольору «Kahovka 260», предмет із дерев`яною ручкою та металевою основою (Т.1 а.с. 11-26);

- постанови про визнання речовим доказом від 17 березня 2022 року, якою шуруповерт марки «Makita» моделі «6271D», лівий жіночий тапок синього кольору марки «Kahovka 260», предмет з дерев`яною ручкою та металевою робочою поверхнею, зовні схожого на ніж, змиви з лівої та правої руки ОСОБА_6 , зроблений змив на контрольний марлевий тампон, куртку темно-синього кольору марки «TWINLIFE», із розривом матеріалу в області лівого паху та плямами бурого кольору на її поверхні, в яку був одягнутий ОСОБА_6 , светр білого кольору марки «SWISS VINTAGE» з плямами бурого кольору на його поверхні, в який був одягнутий ОСОБА_6 , штани сірого кольору марки «MOSSIMO» з плямами бурого кольору на їх поверхні, в які був одягнутий ОСОБА_6 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000050 від 17 березня 2022 року (Т. 1 а.с.30-32);

- ухвали Летичівського районного суду Хмельницької області, відповідно до якої накладено арешт на вказані речові докази;

- протоколу огляду місця події від 11 травня 2022 року з фототаблицею, відповідно до якого було оглянуто домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить ОСОБА_8 , в якому переховувалася ОСОБА_8 від ОСОБА_6 (Т. 1 а.с.39-48);

- постанови про визнання речовим доказом від 11 травня 2022 року, якою предмет, схожий на кухонний ніж та автомобільний сонцезахисний козирок, виявлені та вилучені 11 травня 2022 року, під час проведення додаткового огляду місця події по АДРЕСА_2 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № за №0000050 від 17 березня 2022 року (Т. 1 а.с. 49);

- протоколу огляду та перегляду відеозапису від 17 березня 2022 року, відповідно до якого було оглянуто диск «DVD-R» з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП №3 ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_29 по факту нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , яка підтвердила факт побиття її сином ОСОБА_6 (Т. 1 а.с. 56-58);

- довідки лікаря-хірурга КНП «Летичівська багатопрофільна лікарня» від 17 березня 2023 року, з якої вбачається, що ОСОБА_8 поступила до лікарні з діагнозами: множинні різано-рвані рани обличчя, шиї та грудної клітки. Пошкодження лівого очного яблука. Перелом скроневої кістки, виконано ПХО, зашиття ран, знеболення (Т. 1 а.с. 63);

- протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 30 березня 2022 року та описом вилучених речей і документів, з яких вбачається, що було вилучено: медичну карту стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_8 з додатками (Т. 1 а.с. 69-71);

- виписок з медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_8 з захворюванням: травма від 16 березня 2023 року, повний діагноз: множинні різано-рвані рани обличчя, шиї та грудної клітки. Перелом стінки лівої очниці, крововилив в ліве очне яблуко. Перелом лівої скроневої кістки, травматичні субарахноїдальний крововилив лівої скроневої ділянки (Т. 1 а.с. 73-76);

- протоколу операції ОСОБА_8 від 17 березня 2022 року, з якого слідує, що діагноз хворої: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку середньої важкості, субарахноїдальний крововилив, переломи кісто склепіння черева (лівої скроневої кістки та верхньої стінки лівої орбіти), множинні колото-різані рани обличчя, шиї, лівого плеча, передньої черевної стінки, розчавлення лівого ока, тотальний гемофтальм лівого ока, сліпота, тотальна гематома повік лівого ока (Т. 1 а.с. 84-86);

- висновку експерта № 97, відповідно до якого у ОСОБА_8 , станом на 16.03.2022-29.03.2022-04.04.2023 виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-лицьова травма у вигляді перелому верхньої стінки лівої очниці з розходженням уламків до 7 мм, перелому лівої скроневої кістки по типу дефекту до 12.5 мм крововиливу під м`якими мозковими оболонками в лівій скроневій ділянці, забою речовини головного мозку, розриву лівого очного яблука (з раною по лімбу з переходом на склеру, поширеним крововиливами під кон`юнктиву, в скловидне тіло та між рогівкою і райдужкою лівого ока, що призвело до деформації лівого очного яблука), з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді ран в ділянці верхньої повіки лівого ока, в ділянці зовнішнього краю лівої брови, лівої скроневої ділянки (що станом на 04.04.2022 р. загоїлись із залишенням рубців),; гематоми ділянки зліва з переходом на верхню повіку лівого ока, синця верхньої та нижньої повік лівого ока. Також виявлені тілесні ушкодження у вигляді: ран в лобній ділянці по середній лінії, в лівій виличній ділянці, по лівій боковій поверхні шиї, в ділянці задньої поверхні лівого надпліччя із синцем навколо, в ділянці передньої черевної стінки під лівою реберною дугою по середнє-ключичній лінії, по лівій боковій поверхні грудної клітки на 7-8 ребер по переднє-підпахвовій лінії,, тильної поверхні дистального міжфалангового суглобу 4 пальця правої китиці, передньої та задньої поверхні лівого колінного суглобу (рани лобної ділянці по середній лінії, по лівій боковій поверхні шиї, в ділянці задньої поверхні лівого надпліччя, по лівій боковій поверхні грудної клітки на рівні 7-8 ребер по переднє-підпахвовій лінії, передньої та задньої поверхні лівого колінного суглобу станом на 04.04.2022 р. загоїлись із- залишенням рубців); подряпини задньої поверхні лівої гомілки (починаючи від верхньої третини до зовнішньої поверхні нижньої третини), подряпини задньої поверхні лівого стегна в нижній третині синців в ділянці верхньої та нижньої повік правого ока, лівої завушної ділянки, поширеного синця з підшкірною гематомою в ділянці передньої поверхні шиї в середній третині з переходом на праву та ліву щоки.

Відкрита черепно-лицьова травма у вигляді перелому верхньої стінки лівої очниці з розходженням уламків до 7 мм, перелому лівої скроневої кістки по типу дефекту до 12,5 мм, крововиливу під м`якими мозковими оболонками в лівій скроневій ділянці, забою речовини головного мозку, розриву лівого очного яблука (з раною по лімбу з переходом на склеру, поширеним крововиливом під кон`юнктиву, в скловидне тіло та між рогівкою і райдужкою лівого ока, що призвело до деформації лівого очного яблука), з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді ран в ділянці верхньої повіки лівого ока, в ділянці зовнішнього краю лівої брови, лівої скроневої ділянки, гематоми лобної ділянки зліва з переходом на верхню повіку лівого ока, синця верхньої та нижньої повік лівого ока, могла утворитись від не менше 3 дій твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею. Враховуючи характер ушкоджень, відносно рівні краї рубців верхньої повіки лівого ока та в ділянці зовнішнього краю лівої брови, наявність одного заокругленого та одного загостреного кінця в ділянці зовнішнього краю лівої брови, не виключається можливість заподіяння перелому верхньої стінки лівої очниці, розриву лівого очного яблука (з раною по лімбу з переходом на склеру, поширеним крововиливом під кон`юнктиву, в скловидне тіло та між рогівкою і райдужкою лівого ока), рани в ділянці верхньої повіки лівого ока та рани в ділянці зовнішнього краю лівої брови, з гематомою лобної ділянки зліва з переходом на верхню повіку лівого ока та синцем верхньої та нижньої повік лівого ока і від дії колюче-ріжучого предмету, утворення їх від ударів руками сторонньої особи виключається. Враховуючи відсутність даних про характер рани в лівій скроневій ділянці не можливо достовірно висловитись про механізм заподіяння перелому лівої скроневої кістки із раною в лівій скроневій ділянці, можна лише вказати, що травмуючий предмет мав обмежену контактуючу поверхню, про що свідчить наявність дефекту лівої скроневої кістки до 12,5 мм, утворення їх ударів руками сторонньої особи виключається.

Рани в лобній ділянці по середній лінії, в лівій виличній ділянці, по лівій боковій поверхні шиї, в ділянці задньої поверхні лівого надпліччя із синцем навколо, в ділянці передньої черевної стінки під лівою реберною дугою по середнє-ключичній лінії, по лівій боковій поверхні грудної клітки на рівні 7-8 ребер по переднє-підпахвовій лінії, тильної поверхні дистального міжфалангового суглобу 4 пальця правої китиці, могли утворитись від не менше 17 дій колюче-ріжучого предмету (предметів), утворення їх від ударів руками сторонньої особи виключається. Рани передньої та задньої поверхні лівого колінного суглобу, подряпина задньої поверхні лівої гомілки (починаючи від верхньої третини до зовнішньої поверхні нижньої третини) та подряпина задньої поверхні лівого стегна в нижній третині могли утворитись від не менше чотирьох дій як тупого твердого предмету із загостреною травмуючою поверхнею, так і від дії гострої частини ріжучого предмету, утворення їх від ударів руками сторонньої особи виключається. Синці в ділянці верхньої та нижньої повік правого ока, лівої завушної ділянки, поширений синець з підшкірною гематомою в ділянці передньої поверхні шиї в середній третині з переходом на праву та ліву щоки утворились від не менше трьох дій тупих твердих предметів, якими в даному випадку могли бути і руки сторонньої особи.

Враховуючи дані представленої медичної документації, тілесні ушкодження могли утворитись незадовго до звернення в Летичівську багатопрофільну лікарню, що не виключає можливості утворення їх 16.03.2022. Крім того, враховуючи колір та щільність рубців, колір синців, стан поверхонь ран та подряпин, можна говорити, що рани, подряпини та синці станом на 04.04.2022 терміном виникнення не менше 15-18 діб, що не виключає можливості утворення їх 16.03.2022.

Утворення вище вказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 при падінні з висоти власного зросту виключається.

Відкрита черепно-лицева травма у вигляді перелому верхньої стінки лівої очниці з розходженням уламків до 7 мм, перелому лівої скроневої кістки по типу дефекту до 12,5 мм., крововиливу під м`якими мозковими оболонками в лівій скроневій ділянці, забою речовини головного мозку, розриву лівого очного яблука (з раною по лімбу з переходом на склеру, поширеним крововиливом під кон`юнктиву, в скловидне тіло та між рогівковою і райдужкою лівого ока, що призвело до деформації лівого очного яблука), з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді ран в ділянці верхньої повіки лівого ока, в ділянці зовнішнього краю лівої брови, лівої скроневої ділянки, гематоми лобної ділянки зліва з переходом на верхню повіку лівого ока, синця верхньої та нижньої повік лівого ока, які, в сукупності за своїм характером відносяться до ступеня тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя в момент заподіяння.

Рани в лобній ділянці по середній лінії, в лівій виличній ділянці, по лівій поверхні шиї, в ділянці задньої поверхні лівого надпліччя із синцем навколо, в передньої черевної стінки під лівою реберною дугою по середнє-ключичній лінії, по боковій поверхні грудної клітки на рівні 7-8 ребер по переднє-підпахвовій лінії, поверхні дистального міжфалангового суглобу 4 пальця правої китиці, передньої та поверхні лівого колінного суглобу, поширений синець з підшкірною гематомою в передньої поверхні шиї в середній третині з переходом на праву та ліву щоки, за своїм характером відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я - від 7 до 21 дня.

Подряпина задньої поверхні лівої гомілки, подряпина задньої поверхні лівого стегна в нижній третині, синців в ділянці верхньої та нижньої повік правого ока та лівої завушної ділянки, в сукупності і кожне окремо за своїм характером відносяться до ступеня тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів (Т. 1 а.с. 96-100).

- протоколу проведення слідчого експерименту від 27 квітня 2022 з відеозаписом, відповідно до якого, в ході слідчого експерименту, ОСОБА_8 на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , розповіла про події 16 березня 2022 року (Т. 1 а.с.102-105);

- висновку експерта № 110, з якого вбачається, що тілесні ушкодження у ОСОБА_8 могли утворитись і за обставин, на які вказала потерпіла, під час слідчого експерименту за її участі 27.04.2022, а саме: розходженням уламків до 7 мм, перелому лівої скроневої кістки по типу дефекту до 12,5 мм., крововиливу під м`якими мозковими оболонками в лівій скроневій ділянці, забою речовини головного мозку, розриву лівого очного яблука (з раною по лімбу з переходом на склеру, поширеним крововиливом під кон`юнктиву, в скловидне тіло та між рогівковою і райдужкою лівого ока, що призвело до деформації лівого очного яблука), з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді ран в ділянці верхньої повіки лівого ока, в ділянці зовнішнього краю лівої брови, лівої скроневої ділянки, гематоми лобної ділянки зліва з переходом на верхню повіку лівого ока, синця верхньої та нижньої повік лівого ока, рани в лобній ділянці по середній лінії, в лівій виличній ділянці, по лівій поверхні шиї, в ділянці задньої поверхні лівого надпліччя із синцем навколо, в передньої черевної стінки під лівою реберною дугою по середнє-ключичній лінії, по боковій поверхні грудної клітки на рівні 7-8 ребер по переднє-підпахвовій лінії, поверхні дистального міжфалангового суглобу 4 пальця правої китиці, могли утворитись і від удару ножем для чистки овочів. Синці в ділянці верхньої та нижньої повік правого ока, лівої завушної ділянки утворитись і від ударів кулаками рук сторонньої особи. Поширений синець з підшкірною гематомою в ділянці передньої поверхні шиї в середній третині з переходом на праву і лівою щоки міг утворитись і під час стискання («душіння») руками сторонньої особи (Т. 1 а.с. 108-114).

- протоколу проведення слідчого експерименту від 03 травня 2022 року, з відеозаписом, відповідно якого в ході слідчого експерименту ОСОБА_6 на території домогосподарства по АДРЕСА_2 , відтворив на місці обставини події за його участю, про які він повідомив в ході допиту (Т. 1 а.с. 224-227);

- висновку експерта № СЕ-19/102-22/4202-БД від 06 липня 2022 року, відповідно до якого генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на поверхнях змив на бинтових тампонах з кистей лівої та правої руки ОСОБА_6 є змішаними, збігаються між собою, належать більше ніж одній особі, містять генетичні ознаки зразків букального епітелію ОСОБА_6 та ОСОБА_8 . Генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_12 не встановлені (Т. 2 а.с.119-131);

- висновку експерта № СЕ-19/102-22/4201-БД від 12 серпня 2022 року, відповідно до якого генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на наданій на дослідження куртці темно-синього кольору є змішаними, належать трьом особам, містять генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_6 , зразка букального епітелію ОСОБА_8 та невстановленої особи чоловічої генетичної статі, ДНК-профіль якої встановлено з слідів крові людини, виявлених на наданих на дослідження штанах сірого кольору. Генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на наданих на дослідження куртці темно-синього кольору, кофті (як «светр» в постанові слідчого) білого кольору та штанах сірого кольору збігаються між собою і з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 , та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 . Генетичні ознаки слідів крові людини, виявлених на наданій на дослідження кофті (як «светр» в постанові слідчого) білого кольору збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 (Т. 2 а.с. 158-180);

- висновку експерта № СЕ-19/102-22/4201-БД від 12 серпня 2022 року, відповідно до якого генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на поверхні шуруповерта марки «Makita» моделі «6271D», на поверхні предмета з дерев`яною ручкою та металевою загостреною робочою частиною (очисника для овочів), які були вилучені в ході огляду місця події 17.03.2022 року, збігаються між собою, з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 , та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 . (Т. 2 а.с. 212-225);

- висновку експерта № СЕ-19/102-22/6229-БД від 23 вересня 2022 року, відповідно до якого, генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на поверхні сонцезахисного автомобільного козирка (об`єкт № 1.1), який був вилучений в ході огляду місця події 11 травня 2022 року та генетичні ознаки слідів крові людини та клітин з ядрами, виявлених на поверхні сонцезахисного автомобільного козирка (об`єкт № 1.2, 1.3), який був вилучений в ході огляду місця події 11 травня 2022 року, збігаються між собою, з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 , та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 (Т. 3 а.с. )

- висновку експерта № 3, відповідно до якого згідно з актом № 399 огляду медико-соціальною експертною комісією гр. ОСОБА_8 08.09.2022 останній підвищена група інвалідності до другої, у зв`язку із загальним захворюванням, з ураженням опорно-рухового апарату, наслідками перенесеної черепно-мозкової травми та ураженням органів зору, а саме: Двобічний остеоартроз II- III ступеня, контрактура правого колінного суглобу 170°-90°. Комбінована контрактура лівого колінного суглобу 170°-90°. Наслідки перенесеної ЧМТ (забій головного мозку середнього ступеня важкості, субарахноїдальний крововилив, переломи кісток склепіння черепа) з посттравматичною енцефалопатією II ступеня. Супутній діагноз: Цукровий діабет II тип, середньої важкості. Діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок. Хронічна артеріальна недостатність II ступеня. Остеохондроз попереково-крижового та грудного відділів хребта І ступеня. Анофтальм зліва. Згідно медичних даних, викладених в медичній справі МСЕК № 156, у гр. ОСОБА_8 , ще до 16.03.2022р. мали місце: двобічний остеоартроз з контрактурою обох колінних суглобів, цукровий діабет II тип, середньої важкості, діабетична ангіопатія судин нижніх кінцівок з хронічною артеріальною недостатністю, остеохондроз попереково-крижового та грудного відділів хребта. Група інвалідності з третьої на другу була збільшена в зв`язку з наявністю наслідків перенесеної ЧМТ (забій головного мозку середнього ступеня важкості, субарахноїдальний крововилив, переломи кісток склепіння черепа) з посттравматичною енцефалопатією II ступеня та анофтальмом (відсутністю ока) зліва. У ОСОБА_8 , ще до 16.03.2022 р. мала місце: «Змішана дисциркуляторна (діабетична, гіпертонічна, а/с) енцефалопатія II ст. з правобічною пірамідною недостатністю, вестибуло-атаксією, цефалгіями, вираженим астено-невротичним синдромом. Діабетична полірадикуло- нейропатія сенсо-моторна більш виражена в нижніх кінцівках. Хронічна вертеброгенна цервікоторакоалгія, дискогенна люмбоішалгія, м`язево-тонічний синдром», встановлена 07.09.2016 р. Оскільки в консультативному висновку від 07.09.2016 р. неврологом не описана неврологічна симптоматика, яка була проявом змішаної дисциркуляторної енцефалопатії II ст., тому не можливо вказати, яка саме неврологічна симптоматика, в даному випадку, є проявом наслідків черепно-мозкової травми, отриманої 16.03.2022 Анофтальм (відсутність ока) зліва, в даному випадку є наслідком оперативного видалення лівого ока 28.06.2022 у зв`язку з отриманою травмою 16.03.2022 ОСОБА_8 , в момент заподіяння їй вказаних вище тілесних ушкоджень, нанесених 16.03.2022, могла відчувати фізичний біль. (Т. 3 а.с. ).

Цим та іншим, перевіреним та дослідженим у судовому засіданні доказам, місцевий суд дав належну оцінку в їх сукупності і прийшов до обґрунтованого висновку про доведення винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, а саме, у замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, адже судом встановлено, що обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлював суспільно-небезпечний характер свого діяння, тому міг передбачити його суспільно-небезпечні наслідки та бажав їх настання.

Колегія суддів вважає, що докази, зібрані у справі, є належними, відповідають вимогам допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів суд оцінював з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Доводи апелянтів про те, що потерпіла ОСОБА_8 свідомо обмовила ОСОБА_6 , оскільки вона психічно хвора людина, позбавлені підстав, так як в матеріалах кримінального провадження відсутні докази того, що у неї є психічні захворювання, таких не надано і учасниками провадження. Окрім того, пояснення потерпілої ОСОБА_8 підтверджуються показаннями свідків, письмовими доказами у даному кримінальному провадженні, які не дають підстав для сумнівів у показаннях останньої.

Посилання сторони захисту на те, що місцевим судом не встановлено особу, яка спричинила тілесні ушкодження обвинуваченому ОСОБА_6 , і який втратив свідомість, але яка може бути саме тим злочинцем, який наніс тілесні ушкодження ОСОБА_8 , є безпідставними, оскільки органом досудового розслідування про деталі події у потерпілої, одразу дізнатись було не можливо, остання перебувала без свідомості у лікарні, тому встановлення зазначених фактів відбувалося зі слів, і в присутності сусідів, інших осіб. При цьому вказані дії проводилися з відповідною фіксацією та у присутності понятих, що унеможливило допустимість викривлення інформації, яка зазначена у відповідних протоколах. Крім того, здобуті органом досудового розслідування докази, які були досліджені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції, узгоджуються між собою, і в сукупності спростовують наявність третьої особи, яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 та потерпілій ОСОБА_8 .

Окрім того, відношення обвинуваченого ОСОБА_6 до вчиненого ним діяння, а саме: відсутність співчуття щодо своєї матері, не визнання вини, відсутність вибачень та м`якості щодо неї, на думку колегії суддів підтверджують його намагання уникнути кримінальної відповідальності за вчинення злочину, шляхом обвинувачення іншої особи.

Щодо посилань апелянтів на те, що судом першої інстанції відмовлено у допиті свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , то такі посилання не заслуговують на увагу, оскільки під час проведення досудового слідства та розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції було встановлено, що дані свідки не були очевидцями вчинення цього злочину, ОСОБА_11 є родичем (батьком) обвинуваченого, крім того, про обставини події їм може бути відомо лише з чужих слів, тому, з урахуванням наявної заінтересованості у вказаних свідків, відповідно до вимог діючого КПК України, суд обґрунтовано відмовив у допиті таких.

Твердження апелянтів про те, що у вироку суду існують певні розбіжності, які не відповідають фактичним обставинам провадження, а саме те, що у кімнаті, де відбулась подія не дерев`яна підлога, та ОСОБА_6 не міг тримати очисник для овочів у лівій руці і нанести ним не менше 17 колюче-ріжучих цілеспрямованих ударів потерпілій, так як він правша, не заслуговують на увагу, оскільки такі розбіжності є технічними або механічними і не є вирішальними при встановленні вини обвинуваченого у вчиненні даного злочину.

Щодо посилань сторони захисту на те, що із показань потерпілої ОСОБА_8 , під час проведення слідчого експерименту, не вбачається механізм утворення тілесних ушкоджень, а органом досудового розслідування не перевірено, чи можливо за таких обставин, які показала потерпіла, заподіяти тілесні ушкодження, то такі посилання є безпідставними, оскільки дана слідча дія проведена у відповідності до вимог КПК України, узгоджується в сукупності з показаннями свідків та письмовими доказами, зокрема висновками експертиз, у даному кримінальному провадженні, які досліджувались судом першої інстанції, даний слідчий експеримент визнано допустимим доказом і підстав ставити під сумнів даний слідчий експеримент у апеляційного суду не має.

Доводи апеляційної скарги про те, що експерт, в порушення закону, вийшовши за межі запитань слідчого, зробив припущення про те, що тілесні ушкодження на грудній клітині, також, заподіяні потерпілій тим самим предметом, що наносилися по обличчю, шиї, за вухом. (висновок експерта № 110, т. 1 а.с. 108-114), є непереконливими, так як експерт, під час проведення судово-медичної екпертизи, в межах даного кримінального провадження, керувався наданою медичною документацією щодо потерпілої ОСОБА_8 , тому не міг, відповідно до діючого законодавства, робити припущення чи виходити за межі запитань слідчого, якщо не володіє потрібною інформацією, крім того, останній, попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивого висновку.

Апеляційні твердження обвинуваченого та його захисника про те, що у висновку експертів № СЕ-19/102-22/4201-БД від 12.08.2022 року та № СЕ-19/102-22/4198-БД від 19.09.2022 року (т. 2 а.с. 156- 180) зазначено, що серед зразків крові потерпілої ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виявлено сліди крові іншої особи чоловічої статі, не спростовують висновок суду про вчинення цього злочину саме обвинуваченим, оскільки його винуватість підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема, показаннями потерпілої та свідків, протоколами слідчих експериментів, з яких слідує, що під час вчинення злочину третя особа не була присутня в приміщенні будинку потерпілої, тому не має підстав, на думку колегії суддів, ставити під сумнів показання потерпілої ОСОБА_8 про те, що саме її син ОСОБА_6 заподіяв їй вказані тілесні ушкодження при зазначних обставинах.

Дослідженні судом докази, а саме: показання потерпілої свідків, вищезазначені протоколи слідчих дій, висновки експертиз, в сукупності узгоджуються між собою, правильно оцінені судом першої інстанції відповідно до вимог ст. 94 КПК України, а тому висновки суду відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підстав для визнання доказів, зазначених в апеляційній скарзі, неналежними та недопустимими колегія суддів не вбачає, з мотивів, викладених нижче.

Колегія суддів приходить до висновку, що відомості, викладені в цих процесуальних документах та висновках експертиз, які підтверджують обвинувачення ОСОБА_6 , не спростовують висновок суду про вчинення цього злочину саме ним, оскільки обставини, які наведенні стороною захисту, не узгоджуються із матеріалами кримінального провадження.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_30 про те, що співмешканець його матері ОСОБА_8 - ОСОБА_12 , за декілька днів до встановлених подій досудовим слідством, посварився з нею, так як часто вживає спиртні напої, що дратує потерпілу, а тому він мав всі мотиви вчинити насильство щодо останньої, є надуманими, та не підтверджуються дослідженими місцевим судом доказами.

Посилання обвинуваченого на те, що співмешканець ОСОБА_12 , будучи у змові із квартирантом ОСОБА_13 , підробили всі докази, щоб підставити його і позбутися, як сина потерпілої, оскільки вони мають свої плани на майно його матері ОСОБА_8 , також є хибними, оскільки ОСОБА_6 знаходиться з ОСОБА_12 у конфліктних відносинах. Як убачається з вироку Летичівського районного суду Хмельницької області від 01.03.2022, долученого до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та відповідно до ч.5 ст.74 та ч.2 ст.49 КК України звільнено від покарання. Згідно з даним вироком ОСОБА_6 заподіяв ОСОБА_12 умисні легкі тілесні ушкодження.

Щодо іншого кримінального провадження, яке розглядається у місцевому суді, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , про нанесення, останнім, ОСОБА_12 тілесних ушкоджень, за вимагання коштів і яке може бути підтвердженням існування конфлікту між ним та ОСОБА_12 , на що є посилання в апеляційній скарзі, то такі обставини не можуть бути підставою для спростування вини ОСОБА_6 у вчиненому ним злочині, так як наявні докази у даному кримінальному провадженні не містять інформації про причетність ОСОБА_12 до замаху на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Апеляційні твердження ОСОБА_6 про те, що судом не взято до уваги неодноразові його клопотання про заміну йому захисника, так як його не влаштовував даний адвокат, спростовуються матеріалами кримінального провадження, а саме ухвалами Летичівського районного суду Хмельницької області від 02.06.2022 та 20.06.2022, якими відмовлено у задоволенні клопотань (заяв) обвинуваченого ОСОБА_6 про відвід адвоката ОСОБА_7 , оскільки обвинувачений та захисник не навели обставин, які б свідчили про необхідність відводу захисника, передбачених ст.78 КПК України. При цьому правова позиція між ними була узгоджена, тому суд першої інстанції розцінив заявлені клопотання (заяви) як затягування судового розгляду, з чим погоджується колегія суддів.

Щодо упередженого ставлення судді місцевого суду до обвинуваченого ОСОБА_6 та до заявлених ним клопотань, які були відхилені, на що посилається апелянт, то такі його твердження позбавлені підстав, і заяв про відвід судді місцевого суду, через упередженість останнього, обвинувачений не подавав.

Посилання обвинуваченого на те, що він неодноразово звертав увагу місцевого суду на свій стан здоров`я, а саме на отриману, під час подій, черепно-мозкову травму, яка не лікувалась належним чином, є безпідставними, так як після затримання ОСОБА_6 на місці вчинення злочину, останнього, працівниками поліції, було доставлено у медичний заклад, для проведення його освідування на стан алкогольного сп`яніння. Відповідно до копії запису лікаря-хірурга, у медичній документації обвинуваченого, у ОСОБА_6 виявлено ссадину волосистої частини голови та рекомендовано консультацію невролога, який, у свою чергу, зазначив у діагнозі про те, що шишка на голові ОСОБА_6 не має гострих патологічних змін, при цьому відсутні будь-які рекомендації щодо призначення лікування чи отримання консультацій інших лікарів. Із висновку експерта №85 від 17.03.2022 слідує, що судово-медична експертиза була проведена в межах даного кримінального провадження, і було встановлено, що забійна рана волосяної частини голови, в правій скроневій ділянці (яка не потребувала ушивання), синець лівої скроневої ділянки, синець задньої поверхні лівого ліктьового суглобу, в сукупності і кожне окремо, за своїм характером, відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, що дає підстави вважати, що ОСОБА_6 був проведений відповідний медичний огляд його стану здоров`я, а виявлені травми не потребували особливого лікування.

Окрім того, за заявою захисника ОСОБА_6 про спричинення 16.03.2022, невідомою особою, ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, за адресою: АДРЕСА_1 , було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за №0000061, за ч.1 ст. 125 КК України. Постановою ВП №3 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області від 26.03.2022 дане кримінальне провадження було закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. При цьому, старшим дізнавачем СД ВП № 3 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області капітаном поліції ОСОБА_31 у постанові зазначено, що із зібраної, під час досудового розслідування, інформації встановлено, що ОСОБА_6 жодних тілесних ушкоджень ніхто не наносив. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_6 могли утворитися в ході самозахисту його матері від нападу, вчиненого ОСОБА_6 . Версія отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_6 повністю ним надумана і не збігається з реальними обставинами подій, будь-яких підтверджень показань ОСОБА_6 , в ході проведення досудового розслідування, не виявлено, що є підставою вважати хибними твердження обвинуваченого ОСОБА_6 про нанесення йому тілесних ушкоджень особою, яка могла нанести тілесні ушкодження і його матері ОСОБА_8 .

В спільній апеляційній скарзі обвинуваченого та його захисника, а також у доповненнях до апеляційної скарги обвинуваченого, містяться також інші аргументи захисту, які не потребують детального аналізу суду та не мають будь-якого вирішального значення в цьому провадженні. При цьому колегія суддів виходить з усталеної практики ЄСПЛ. Так, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09.12.1994, № 303-A, § 29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява № 4909/04, § 58).

На думку колегії суддів, у цьому провадженні надані відповіді на всі вагомі аргументи, поданої спільної апеляційної скарги та доповненнях до неї.

Інші порушення, які допущенні судом, на думку апелянтів, ніяким чином не спростовують висновок суду про вчинення цього злочину саме ОСОБА_6 , а тому підстав вважати його необґрунтовано засудженим за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, та закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_6 в суді і вичерпані можливості їх отримання, колегія суддів не вбачає.

Необхідним та достатнім є і призначене обвинуваченому покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років, призначене у відповідності до положень ст.65 КК України, з наведенням у вироку обґрунтувань такого рішення.

Воно є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Положеннями ст.65 КК України визначено, що при призначенні покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому покарання, в межах санкції статті, інкримінованого кримінального правопорушення, судом враховані фактичні обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, характер дій обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, дані про його особу, відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання:

-вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку,

-вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю,

- вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою обвинувачений перебуває у сімейних відносинах,

- вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Зокрема, судом враховано, що ОСОБА_6 раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та іншим особам, що підтверджується ухвалами та вироками, наявними у матеріалах кримінального провадження, взята до уваги позиція потерпілої.

Разом з тим, доводи апелянтів про неправильне вирішення цивільного позову ОСОБА_8 про стягнення матеріальної шкоди є частково обґрунтованими.

Судом першої інстанції цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , в частині стягнення матеріальної шкоди, завданої злочином, задоволено повністю, у розмірі 28 873 гривень 78 копійок. Однак суд, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.374 КПК України, належним чином не навів підстав для задоволення цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди з цивільного відповідача, саме в такому розмірі - 28 873 гривень 78 копійок. Тому доводи апелянтів про те, що розмір матеріальної шкоди, не підтверджений доказами, частково заслуговують на увагу, оскільки цивільний позов ОСОБА_8 вирішений в порушення вимог КПК та ЦПК України.

Так, судом першої інстанції було встановлено, що внаслідок вчинення вказаного злочину, обвинуваченим ОСОБА_6 були заподіянні наступні тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 : відкрита черепно-лицьова травма у вигляді перелому верхньої стінки лівої очниці з розходженням уламків до 7 мм, перелому лівої скроневої кістки по типу дефекту до 12.5 мм крововиливу під м`якими мозковими оболонками в лівій скроневій ділянці, забою речовини головного мозку, розриву лівого очного яблука (з раною по лімбу з переходом на склеру, поширеним крововиливами під кон`юнктиву, в скловидне тіло та між рогівкою і райдужкою лівого ока, що призвело до деформації лівого очного яблука), з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді ран в ділянці верхньої повіки лівого ока, в ділянці зовнішнього краю лівої брови, лівої скроневої ділянки (що станом на 04.04.2022 р. загоїлись із залишенням рубців),; гематоми ділянки зліва з переходом на верхню повіку лівого ока, синця верхньої та нижньої повік лівого ока. Також виявлені тілесні ушкодження у вигляді: ран в лобній ділянці по середній лінії, в лівій виличній ділянці, по лівій боковій поверхні шиї, в ділянці задньої поверхні лівого надпліччя із синцем навколо, в ділянці передньої черевної стінки під лівою реберною дугою по середнє-ключичній лінії, по лівій боковій поверхні грудної клітки на 7-8 ребер по переднє-підпахвовій лінії,, тильної поверхні дистального міжфалангового суглобу 4 пальця правої китиці, передньої та задньої поверхні лівого колінного суглобу (рани лобної ділянці по середній лінії, по лівій боковій поверхні шиї, в ділянці задньої поверхні лівого надпліччя, по лівій боковій поверхні грудної клітки на рівні 7-8 ребер по переднє-підпахвовій лінії, передньої та задньої поверхні лівого колінного суглобу станом на 04.04.2022 р. загоїлись із- залишенням рубців); подряпини задньої поверхні лівої гомілки (починаючи від верхньої третини до зовнішньої поверхні нижньої третини), подряпини задньої поверхні лівого стегна в нижній третині синців в ділянці верхньої та нижньої повік правого ока, лівої завушної ділянки, поширеного синця з підшкірною гематомою в ділянці передньої поверхні шиї в середній третині з переходом на праву та ліву щоки.

Відкрита черепно-лицева травма у вигляді перелому верхньої стінки лівої очниці з розходженням уламків до 7 мм, перелому лівої скроневої кістки по типу дефекту до 12,5 мм., крововиливу під м`якими мозковими оболонками в лівій скроневій ділянці, забою речовини головного мозку, розриву лівого очного яблука (з раною по лімбу з переходом на склеру, поширеним крововиливом під кон`юнктиву, в скловидне тіло та між рогівковою і райдужкою лівого ока, що призвело до деформації лівого очного яблука), з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді ран в ділянці верхньої повіки лівого ока, в ділянці зовнішнього краю лівої брови, лівої скроневої ділянки, гематоми лобної ділянки зліва з переходом на верхню повіку лівого ока, синця верхньої та нижньої повік лівого ока, які, в сукупності за своїм характером відносяться до ступеня тяжких тілесних ушкоджень, які були небезпечними для життя в момент заподіяння.

Рани в лобній ділянці по середній лінії, в лівій виличній ділянці, по лівій поверхні шиї, в ділянці задньої поверхні лівого надпліччя із синцем навколо, в передньої черевної стінки під лівою реберною дугою по середнє-ключичній лінії, по боковій поверхні грудної клітки на рівні 7-8 ребер по переднє-підпахвовій лінії, поверхні дистального міжфалангового суглобу 4 пальця правої китиці, передньої та поверхні лівого колінного суглобу, поширений синець з підшкірною гематомою в передньої поверхні шиї в середній третині з переходом на праву та ліву щоки, за своїм характером відносяться до ступеня легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я - від 7 до 21 дня.

Подряпина задньої поверхні лівої гомілки, подряпина задньої поверхні лівого стегна в нижній третині, синців в ділянці верхньої та нижньої повік правого ока та лівої завушної ділянки, в сукупності і кожне окремо за своїм характером відносяться до ступеня тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів (Т. 1 а.с. 96-100).

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпіла знаходилась на стаціонарному лікуванні та лікувалась амбулаторно, у тому числі, за свої кошти придбавала ліки, проходила обстеження, згідно призначень лікарів, що підтверджується виписними епікризами, довідками, долученими до цивільного позову та заяви про збільшення позовних вимог (а.с.53-62 т.1, а.с.18-42 т.2).

Згідно із заявленим позовом, діями цивільного відповідача ОСОБА_6 позивачці ОСОБА_8 було завдано матеріальну шкоду на суму 9 836 гривень 15 копійок. У заяві про збільшення позовних вимог, потерпіла стверджувала про заподіяння їй злочином матеріальної шкоди на суму 28 873 гривень 78 копійок (т. 2 а.с. 11-12).

В суді апеляційної інстанції представником потерпілої ОСОБА_8 - адвокатом ОСОБА_9 було надано розрахунок витрат, понесених на лікування ОСОБА_8 за період з 18.03.2022 по 24.08.2022, а саме: фіскальний чек від 18.03.2022 № на суму 1042,9 грн., №0094077 на суму 146,3 грн.; фіскальний чек від 19.03.2022 № на суму 109,4 грн., фіскальний чек № на суму 310,5 грн., фіскальний чек №0094842 на суму 88 грн., фіскальний чек від 21.03.2022 № на суму 250,35 грн., фіскальний чек від 22.03.2022 №0095343 на суму 275 грн., фіскальний чек № на суму 353,5 грн., фіскальний чек від 23.03.2022 №0095519 на суму 56,75 грн., фіскальний чек від 24.03.2022 № на суму 48 грн., фіскальний чек від 25.03.2022 № на суму 116 грн., фіскальний чек від 26.03.2022 №13842 на суму 44,80 грн., фіскальний чеки від 03.04.2022 №39906 на суму 365,6грн., № на суму 100,47 грн., фіскальний чек від 04.04.2022 №39499 на суму 750,50 грн., №62315 на суму 329,10 грн., №62318 на суму 209,7 грн., №62289 на суму 25,90 грн., № на суму 8,30 грн., фіскальний чек від 08.04.2022 № на суму 236,67 грн., фіскальні чеки від 11.04.2022 №0022706 на суму 260 грн., №000296501 на суму 61 грн., №62937 на суму 11,80 грн., фіскальний чек від 12.04.2022 № на суму 265,44 грн., фіскальний чек від 14.04.2022 №63227 на суму 262,20 грн., фіскальний чек від 16.04.2022 №17776 на суму 526,90 грн., фіскальний чек від 15.06.2022 №68001 на суму 480,26 грн., фіскальні чеки від 16.06.2022 №68065 на суму 465,04 грн., № на суму 580 грн., фіскальні чеки від 17.06.2022 № на суму 302,15 грн., № 7 на суму 64,28 грн., №8 на суму 34,87 грн., № на суму 150,62 грн., № на суму 490,24 грн., фіскальний чек від 18.06.2022 №68219 на суму 485,77 грн., фіскальний чек від 19.06.2022 № на суму 969.22 грн., фіскальний чек від 20.06.2022 №21992 на суму 236,9 грн., фіскальний чек від 29.06.2022 №478508 на суму 2200 грн., фіскальний чек №HXM4WGDTEJM на суму 441,90 грн., чек №MAZ2PQSWF14 на суму 317.8 грн., чек № на суму 2225 грн., №24058 на суму 1450 грн., довідка від 05.07.2022 на суму 1 400 грн., фіскальний чек від 14.07.2022 №23560 на суму 105,6 грн., товарний чек від 21.07.2022 на суму 100 грн., фіскальний чек від 10.08.2022 № на суму 2700 грн., фіскальний чек від 12.08.2022 №72997 на суму 817,36 грн., фіскальний чек від 13.08.2022 № на суму 773,02 грн., фіскальний чек від 15.08.2022 № на суму 335,06 грн., чек №25900 на суму 534,10 грн., чек №73268 на суму 135 грн., чек №73230 на суму 117 грн., фіскальний чек від 16.08.2022 № на суму 316.20 грн., чек №73340 на суму 270 грн., чек № на суму 33,90 грн., фіскальний чек від 18.08.2022 № на суму 370 грн., фіскальний чек від 19.08.2022 №73611 на суму 156,90 грн., № на суму 200 грн., фіскальний чек від 20.08.2022 №73676 на суму 487,8 грн., фіскальний чек від 22.08.2022 №73882 на суму 355,37 грн., фіскальний чек від 24.08.2022 № на суму 710 грн., чек № на суму 221,8 грн., на загальну суму: 27 288,48 грн.

Придбання вказаних ліків та оплата лікування відповідали виписним епікризам та довідкам, дослідженим судом першої та апеляційної інстанції.

Представник потерпілої вказав, що суд помилково стягнув з ОСОБА_32 28873грн.78 коп., оскільки підтвердженою є сума заподіяної шкоди 27 288,48 грн.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , у поданих запереченнях на уточнений розрахунок витрат на лікування ОСОБА_8 , вказує на те, що потерпіла та її представник не надали доказів про призначення лікарями у вказаних в медичних документах зазначених медичних препаратів, крім того, приєднані до позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог чеки підтверджують купівлю медичних препаратів для лікування ОСОБА_8 хвороб, які вона мала раніше і вказані хвороби, не пов`язані з можливим отриманням потерпілою тілесних ушкоджень 16.03.2022, також визначений розмір витрат на лікування містить математичну помилку і не підлягає задоволенню.

Такі доводи сторони захисту частково заслуговують на увагу, з наведених нижче підстав.

Що стосується придбання ліків на лікування супутніх захворювань потерпілої - цукрового діабету, гіпертонічної хвороби, то з пояснень представника потерпілої слідує, що у зв`язку з отриманням вказаних тілесних ушкоджень, у потерпілої загострились хронічні захворювання, тому колегія суддів вважає, що вказані витрати на лікування, які підтвердженні виписними епікризами, повинні бути стягненні з обвинуваченого на користь потерпілої.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.22 ЦК України,особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

Згідно із ч. 2 ст. 22 КПК України, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 61, 62, 91, 127, 128, 242 КПК України, під шкодою у кримінальному провадженні розуміються втрати, яких зазнала потерпіла сторона у результаті викрадення, знищення або пошкодження майна, або шкода, завдана безпосередньо особі, її здоров`ю, діловій репутації внаслідок протиправної поведінки іншої особи.

Майнова шкода як наслідок злочину має вартісну форму та полягає у безпосередньому зменшенні матеріального блага особи, у позбавленні її можливості одержати заплановані доходи, а також у понесенні особою будь-яких додаткових майнових витрат.

У кримінальному провадженні під матеріальними збитками у п. 6 ч. 2 ст. 242 КПК України слід розуміти грошову оцінку (еквівалент) заподіяної матеріальної шкоди (втрачених, додатково витрачених або недоотриманих майнових благ особою внаслідок порушення її прав та інтересів іншою особою), а відшкодування збитків є одним зі способів відшкодування шкоди.

Із системного аналізу норм Глави 9 КПК України вбачається, що розгляд цивільного позову в кримінальному провадженні має свої особливості.

Згідно з ч.ч.1, 5 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до положень п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, потерпіла ОСОБА_8 звернулася з позовною заявою, в якій просила стягнути з ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 9 836 гривень 15 копійок, яка складається з витрат на лікування. Вже під час судового розгляду в судовому засіданні першої інстанції 08 листопада 2022 року потерпіла та її представник подали позовну заяву, в якій з урахуванням збільшення розміру позовних вимог просили стягнути на користь ОСОБА_8 , матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 28 873 гривень 78 копійок (Т. 3 а.с. 11-12)..

Враховуючи те, що збільшення розміру позовних вимог було обумовлено виключно тим, що поки розглядалося кримінальне провадження, ОСОБА_8 понесла витрати, пов`язані з лікуванням від отриманих внаслідок злочину тілесних ушкоджень, ці вимоги тісно пов`язані з первинними, адже відповідач, предмет і підстави позову ті ж самі, колегія суддів вважає, що прийняття судом цих позовних заяв до розгляду не суперечить засадам кримінального провадження. У той же час, протилежний підхід, який ставив би у залежність право потерпілої на компенсацію за результатами розгляду кримінального провадження від первинних позовних вимог, призвів би до істотного обмеження її права на судовий захист у кримінальному процесі, адже вона вимушена була б звертатися ще з окремим позовом у порядку цивільного судочинства.

Судом першої інстанції встановлено, і це не заперечується ніким з учасників судового провадження, що внаслідок вчинення злочину, ОСОБА_8 отримала тяжкі тілесні ушкодження. В результаті вчинення протиправних дій та спричинених тілесних ушкоджень потерпілій встановлено 2 групу інвалідності.

На підставі наданого представником потерпілої розрахунку понесених ОСОБА_8 витрат, та досліджених доказів на обґрунтування заявлених позовних вимог, колегією суддів встановлено, що за період лікування, потерпілою понесено витрати на придбання ліків, обстеження, протезування, та інші медичні послуги, що підтверджується відповідними фіскальними чеками, довідками, на загальну суму 25777грн. 48 копійок.

Апеляційним судом проведено аналіз медичної документації та фіскальних чеків про витрати на лікування потерпілої ОСОБА_8 , які знаходяться у матеріалах даного кримінального провадження, та зіставлено із уточненими розрахунками, які надані представником потерпілої у судовому засіданні апеляційної інстанції. При цьому, усі чеки, окрім двох, а саме на купівлю паливно-мастильних матеріалів в сумі 1450 грн. та переказ коштів безготівкових на суму 61 грн., обґрунтованість яких представник цивільного відповідача ставить під сумнів, за їх недоведеністю, підтверджують придбання лікарських засобів, проведення обстежень, придбання медтехніки, показаннями до яких є призначення лікарів, зазначені у медичній документації ОСОБА_8 та висновку експертизи № 97, що повністю узгоджується з характером тілесних ушкоджень, отриманих потерпілою.

З огляду на наведене, апеляційна скарга сторони захисту підлягає частковому задоволенню, а вирок суду, в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди зміні, оскільки потерпілою та її представником на надано доказів на підтвердження витрат в сумі 1450 грн. на купівлю паливно-мастильних матеріалів та переказ коштів безготівкових на суму 61 грн., як таких, що мають відношення до отримання призначеного лікування ОСОБА_8 .

Посилання апелянтів на те, що стягнутий судом розмір моральної шкоди є захмарним, позбавленні підстав.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

За змістом ч.ч. 3-5 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із сталою практикою розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона.

Суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що діями обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_8 була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, які вона зазнала внаслідок вчинення щодо неї злочину, що позначилося на її психологічному та фізичному здоров`ї. В результаті вчинення протиправних дій та спричинених тілесних ушкоджень, а саме, внаслідок травми лівого ока потерпілій проведено енуклеацію лівого ока з наступним протезуванням, і їй, у тому числі, по цих показаннях призначено 2 групу інвалідності, що підтверджується медичними документами, дослідженими судом першої інстанції, і що пов`язувалося з перенесенням фізичних та психологічних страждань, вимушених змінах у її житті, тривалому лікуванні, які настали від дій обвинуваченого.

При стягненні з ОСОБА_6 300тис.грн. у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_8 , судом враховано характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, глибину душевних страждань потерпілої, вимоги розумності і справедливості. Підстав у відмові в задоволенні, в цій частині, позовних вимог, чи зменшення суми заподіяної моральної шкоди, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень ст.409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, що узгоджується з приписами ст.376 ЦПК України.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що висновки суду про обґрунтованість позовних вимог потерпілої на всю заявлену нею суму не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки вони не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, що відповідно до вимог ст.ст.408, 411 КПК України є підставою для зміни вироку, в частині рішення про цивільний позов, шляхом зменшення суми яка підлягає стягненню з цивільного відповідача на користь потерпілої, до 25777грн. 48 коп.

Керуючись ст..404,405, п.2 ч.1 ст.407, п.3ч.1 ст.408, 418, ст.419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Спільну апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 квітня 2023 рокущодо ОСОБА_6 , в частині вирішення цивільного позову ОСОБА_8 до ОСОБА_6 про стягнення матеріальної шкоди змінити.

Стягнути з цивільного відповідача ОСОБА_6 на користь цивільного позивача ОСОБА_8 матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, у розмірі 25777 (двадцять п`ять тисяч сімсот сімдесят сім) гривень 48 копійок.

В іншій частині вирок залишити без змін.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той же строк, з часу вручення копії судового рішення..

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3