Єдиний унікальний номер: 379/1730/23
Провадження № 1-кп/379/16/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Таращанський районний суд Київської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілого: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тараща матеріали кримінального провадження № 0005069 стосовно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Круті Горби Таращанського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, не одруженого, маючого повну загальну середню освіту, не депутата, не адвоката, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, інваліда 3 групи, раніше судимого, а саме вироком Таращанського районного суду Київської області від 17.02.2022 за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 17000 грн., ухвалою Таращанського районного суду від 29.09.2022 замінено покарання у вигляді штрафу в сумі 17000 грн. покаранням у виді громадських робіт на строк 240 годин, яке відбуте повністю, виключений з військового обліку,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

18.10.2023 близько 17 год. 00 хв. у ОСОБА_5 , який перебував поблизу приміщення АТ КБ «ПриватБанк», що розташований за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 46, м. Тараща Білоцерківського району Київської області, та достовірно знав, що на території України, відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» введено воєнний стан, дію якого продовжено відповідно до Указу Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Відразу після цього, реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, направленим на викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів щодо посягання на чужу власність та її викрадення, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальної шкоди власнику майна, підійшов до банкомату АТ КБ «ПриватБанк», який розташований за адресою: вул. Богдана Хмельницького, 46, м. Тараща Білоцерківського району Київської області, використовуючи банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_6 , знаючи ПІН-код доступу до вказаної банківської картки, за допомогою введення комбінацій чотиризначного захисного ПІН-коду картки, виконав операцію зняття готівки, в результаті чого отримав грошові кошти в сумі 5000 гривень із банківського рахунку ОСОБА_6 , відкритого в АТ КБ «ПриватБанк».

Після цього ОСОБА_5 з місця вчинення крадіжки зник, викраденими грошима розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 5000 (п`ять тисяч) гривень.

Цивільний позов по справі - не заявлено.

27.11.2023, між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості, згідно якої сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин справи вказаного кримінального правопорушення та їх правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому діянні, в скоєному щиро покаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком від одного до трьох років.

Потерпілим ОСОБА_6 була подана заява прокурору про те, що він підтверджує свою згоду на укладання в зазначеному кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 , якою передбачено призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням; не має претензій матеріального та морального характеру до підозрюваного та з цих підстав не заявлятиме цивільний позов в рамках кримінального провадження.

Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України: рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілим надана письмова згода на укладення угоди.

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винним, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Він та захисник погоджуються на призначення узгодженого покарання.

Потерпілий цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та у судовому засіданні прохав затвердити угоду. Зазначив, що шкода повністю відшкодована обвинуваченим.

Умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ст.476 КПК України, зокрема те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості, прокурор, який затвердив угоду, має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 27.11.2023 між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0005069 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Після набрання вироком законної сили речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП № 2 Білоцерківського РУП ГУНП України в Київській області:

1)моторну оливу для двотактних двигунів «New НР», каністру білого кольору з етикеткою «Коронас» об`ємом 10 л в якій знаходиться бензин об`ємом 5 л,

ланцюг до бензопили,

диск-ніж до бензотримера,

повернути ОСОБА_5 ;

2) дві порожні пляшки з-під горілки ТМ «Мороша» об`ємом 0,7 л. знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1