Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/360/24
Номер провадження 1-кс/711/163/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року

м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 ,, погоджене заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000079 від 19.12.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кочержинці, Уманського району, Черкаської області, громадянина України, неодруженого, помічника командира полку з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні капітан, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , звернулася з клопотанням, подане в рамках кримінального провадження №0000079 від 19.12.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000079 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 06.10.2022 № 20 ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та призначено на посаду помічника командира полку з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України «Про Збройні Сили України», особовий склад Збройних Сил України складається з військовослужбовців і працівників Збройних Сил України.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни.

Відповідно до ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, кожен військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння.

Відповідно до ст.ст.1, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зокрема зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що капітан ОСОБА_5 обіймає посаду помічника командира полку з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , останній являється військовою службовою особою.

Відповідно до ст. 26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці залежно від вчиненого правопорушення чи провини несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Крім цього, відповідно до ст.68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції України та законів України.

Згідно з положеннями статей 3, 22, 24 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, в тому числі військовим посадовим особам Збройних Сил України, а також працівникам територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Так, положення ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом призову громадян України на військову службу та прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

24.02.2022 російська федерація здійснила відкриту агресію проти України, у зв`язку з чим, з моменту видання Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022 на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 почав діяти воєнний стан, який неодноразово продовжувався відповідними Указами Президента України та який триває по теперішній час.

Згідно з ч.1, 2 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України. Загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Згідно з ч.5, 6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють, в тому числі територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади. Громадянам, які перебувають на військовому обліку, з моменту оголошення мобілізації забороняється зміна місця проживання без дозволу посадової особи, визначеної у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог абз.1, 2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Згідно ч.2 ст.26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Незважаючи на це, ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді помічника командира полку з фінансово-економічної роботи - начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , будучи обізнаним про порядок призову та можливі шляхи для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та обізнаний щодо підстав звільнення від призову на військову службу у воєнний час громадян, маючи досвід та службові зв`язки, що надають можливість у сприянні та впливі на прийняття рішень особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, усупереч положень вищевказаного законодавства, умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Згідно ст.ст.6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством. На військових посадових осіб поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Згідно ст.9 Закону України «Про Збройні Сили України» комплектування Збройних Сил України особовим складом, їх мобілізаційне та оперативне розгортання в особливий період, здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою та призовом громадян на військову службу забезпечує Кабінет Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Міністерство оборони України визначено, що Міністерство оборони України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Згідно із абзацом 16 ст.1 Закону України «Про оборону України», до органів військового управління віднесено військові частини та територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Таким чином, Міністерство оборони України реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва як безпосередньо, так і через органи військового управління, що перебувають у його підпорядкуванні.

До того ж, постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» (далі - Положення) Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до п.8 Положення завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, у виконанні завдань з підготовки та ведення територіальної оборони, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Пунктом 9 Положення визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, окрім іншого, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, взаємодіють з місцевими держадміністраціями, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування з питань військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, розробляють плани проведення мобілізації людських і транспортних ресурсів, удосконалення системи оповіщення, збору та поставки зазначених мобілізаційних ресурсів на відповідній території, ведуть на відповідній території облік підприємств, які залучаються до виконання мобілізаційних завдань, а також облік людських і транспортних ресурсів, призначених для задоволення потреб оборони держави, здійснюють контроль за проведенням на підприємствах, у закладах освіти роботи з ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час тощо.

Абзацами 8, 16 п.11 Положення визначено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік та беруть участь у підготовці та беруть участь у підготовці та виконанні завдань територіальної оборони у відповідному районі територіальної оборони.

Враховуючи положення ст.ст.6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», якими визначено, що військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством, беручи до уваги те, що на військових посадових осіб поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції», з урахування примітки до ст.369-2 КК України, начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 є особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Так, ОСОБА_7 під час проходження військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 окремим лікарями визнаний обмежено придатним до проходження військової служби, у зв`язку із хворобами, маючи на меті на законних підставах отримати відстрочку від призову на військову службу та пройти лікування, 15.12.2023 звернувся до раніше знайомого йому ОСОБА_5 , з метою отримання консультації стосовно законного порядку отримання відстрочки від призову на військову службу за станом здоров`я. Однак, у цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на отримання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 , до кола повноважень яких входить прийняття остаточного рішення щодо відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, в тому числі за станом здоров`я.

15.12.2023, близько 11 год. 00 хв., перебуваючи на перехресті вул. Європейська та вул. Тищика у м. Умань, під час особистої зустрічі, ОСОБА_5 дізнавшись, що

ОСОБА_7 , у зв`язку із хворобою може бути визнаний непридатним для проходження військової служби під час мобілізації, запевнив ОСОБА_5 , що не зважаючи на будь-які обставини, він за попередньою домовленістю з посадовими особами районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, зможе вирішити питання щодо надання ОСОБА_7 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я, при цьому вказав, що вартість цієї послуги становитиме близько 3500 доларів США. Разом з цим, в ході вказаної зустрічі ОСОБА_5 запитав у ОСОБА_7 чи є в нього знайомі, які також бажають отримати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я, нащо ОСОБА_7 повідомив, що його, тобто ОСОБА_7 , знайомий ОСОБА_8 також цікавився питанням можливості отримання такої відстрочки. В цей час, ОСОБА_5 діючи з тих же мотивів та спонукань, повідомив, що вартість його «послуг» коштуватиме близько 7000 доларів США, в якості вчинення неправомірних дій та протиправних намірів в інтересах кожної особи, та зазначив про необхідність передачі частини грошових коштів необхідних для початку підготовки документів, при цьому запевнивши та надавши обіцянку ОСОБА_7 позитивно вирішити питання можливості отримання відстрочки від призову на військову службу, шляхом впливу на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Надалі ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність дій ОСОБА_5 , 18.12.2023 звернувся до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінального правопорушення та почав діяти під контролем правоохоронних органів.

30.12.2023 та 31.12.2023 на мобільний телефон, що перебуває в користуванні ОСОБА_7 від ОСОБА_5 , який використовував абонентський номер НОМЕР_2 , надійшло декілька смс-повідомлень, в яких останній наполягав на якнайшвидшій передачі йому хоча б частини неправомірної вигоди, мотивуючи це вимогою працівників територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

У подальшому, 03.01.2024, близько 13 год. 25 хв., за попередньою домовленістю ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_7 в м. Умань на алеї між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 . В ході вказаної зустрічі ОСОБА_5 , переконавшись, що ОСОБА_7 дійсно має намір отримати документи, які надають відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації в умовах правового режиму воєнного стану, повторно запевнив останнього, що він зможе вирішити питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я.

У ході вищевказаної зустрічі, під час зазначеної розмови, 03.01.2024 ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, перебуваючи на алеї між будинками АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , отримав від ОСОБА_7 копії документів на ім`я останнього, а також першу частину неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 2000 доларів США (станом на 03.01.2024 відповідно до курсу Національного банку України складає 76 167 грн. 80 коп.), які 03.01.2024 встановленим порядком працівниками правоохоронних органів були вручені ОСОБА_7 для документування протиправної діяльності фігурантів, зокрема, в якості завдатку щодо вчинення обіцяних дій та неправомірних намірів ОСОБА_5 , а саме за надання обіцянки здійснити вплив на начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , тобто особу уповноважену на виконання функцій держави, за оформлення та видачу документів ОСОБА_7 , які надають законні підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я.

У подальшому, 09.01.2024, близько 12 год. 30 хв., за попередньою домовленістю, ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_5 біля будинку № 2 по вулиці Саксаганського у м. Умань, та в ході розмови ОСОБА_5 запевнив, що має можливість вирішувати будь-які проблемні питання, що можуть виникнути у ОСОБА_7 з представниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом здійснення впливу на начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши його прізвище - ОСОБА_9 , з яким, із його слів підтримує службові зв`язки, зокрема вказав, що саме з ним особисто вирішує аналогічні питання, пов`язанні з визнанням осіб непридатними за станом здоров`я. Крім того, ОСОБА_5 повідомив, що всі документи необхідні для вирішення питання ОСОБА_7 буде підписувати безпосередньо начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки він, як керівник, має право приймати такі рішення.

У подальшому, 11.01.2024, близько 13 год. 20 хв., ОСОБА_5 зустрівся з ОСОБА_7 , у місці визначеному ОСОБА_5 , а саме на парковці біля торгівельного центру «Епіцентр», за адресою Черкаська обл., м. Умань, вул. Київська, буд. 27, та в ході особистої зустрічі ОСОБА_5 повторно запевнив ОСОБА_7 , що він позитивно вирішить питання надання останньому відстрочки від призову на військову службу.

Одразу після цього, 11.01.2024, близько 13 год. 27 хв., ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою незаконного особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про незаконність своїх дій, перебуваючи на парковці біля торгівельного центру «Епіцентр», за адресою Черкаська обл., м. Умань, вул. Київська, буд. 27 одержав від ОСОБА_7 другу частину неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 1000 доларів США (станом на 11.01.2024 відповідно до курсу Національного банку України складає 38 192 грн. 03 коп.), які 11.01.2024 встановленим порядком працівниками правоохоронних органів були вручені ОСОБА_7 для документування протиправної діяльності фігурантів, зокрема, в якості завдатку щодо вчинення обіцяних дій та неправомірних намірів ОСОБА_5 , а саме за надання обіцянки здійснити вплив на начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , тобто особу уповноважену на виконання функцій держави за оформлення та видачу документів

ОСОБА_7 , які надають законні підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я.

11.01.2024, о 13 год. 30 хв., ОСОБА_5 після отримання ним другої частини неправомірної вигоди у виді грошових коштів в сумі 1000 доларів США затримано в порядку ст.208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення, його протиправна діяльність була припинена, а зазначені грошові кошти в сумі 1000 доларів США, вилучено.

Таким чином, вказану неправомірну вигоду у виді грошових коштів в сумі 3000 доларів США ОСОБА_5 отримав від гр. ОСОБА_7 для себе за надання обіцянки здійснити вплив на начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_5 , тобто особу уповноважену на виконання функцій держави, за оформлення та видачу документів ОСОБА_7 , які надають законні підстави для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я.

11.01.2024 ОСОБА_5 затримано на місці вчинення злочину в порядку ст.208 КПК України.

12.01.2024 заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 винесено постанову про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення та прийнято рішення змінити правову кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000079 від 19.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, з ч.3 ст.368 КК України на ч.2 ст. 369-2 КК України.

12.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, а саме:

-в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Встановлено, що до скоєння кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кочержинці, Уманського р-ну,

Черкаської обл., громадянин України, неодружений, помічник командира полку з фінансово-економічної роботи - начальник фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні капітан, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Згідно ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.369-2 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Враховуючи, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється слідчими відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області, подане клопотання підсудне Придніпровському районному суду Черкаської області.

З огляду на кримінальні правопорушення, у вчиненні якого підозрюється

ОСОБА_5 , його особу та інші обставини існують ризики, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а також вчинити новий злочин.

Згідно вимог ч. 1,2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 , згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обставинами, які дають підстави зробити висновки про наявність вищевказаних ризиків є:

1.Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 має високий ступінь суспільної небезпеки, так як скоєно військовою посадовою особою Збройних Сил України, який зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, а також професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Кримінальне правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 зумовлено тяжкими наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому, наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, встановлений ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Крім цього, запобіжний захід застосовується для того, щоб підозрюваний (обвинувачений) не перешкоджав компетентному органу в перевірці обставин, які можуть свідчити про вчинення злочину. Отже, на момент повідомлення особі про підозру існує лише припущення щодо її винуватості, для обґрунтування або спростування якого триває процедура збирання доказів.

За таких умов застосування будь-якого запобіжного заходу, потребує особливої уваги з боку слідчого судді (суду) та обов`язкового переосмислення цього запобіжного заходу з боку громадськості.

Відповідно до положень ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, на сьогоднішній день наша країна переживає один з найскладніших періодів в історії, коли питання незалежності та суверенітету перебуває на вустах у кожного свідомого громадянина та патріота, коли військовослужбовці приймають участь в стримані збройного агресії збройних сил російської федерації, захищають незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України від збройної агресії ворога, однак дії, які кваліфікуються ОСОБА_5 є аморальними та викликають реальний суспільний резонанс. Такі дії ОСОБА_5 свідчать про відсутність стимулюючих засобів запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами Збройних сил України та районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, оскільки впродовж останнього часу на території України в засобах масової інформації щомісячно затримуються посадовці територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки під час отримання неправомірної вигоди, а також особи, що вчиняють вплив на прийняття рішення такими особами.

При цьому, слід врахувати, що ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, отримав від військовозобов`язаного неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США та 1000 доларів США відповідно, а загалом 3000 доларів США Усвідомлюючи резонансність вказаної справи, настання можливої відповідальності, останній, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого

п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

2. Підозрюваний ОСОБА_5 виконуючи свої службові обов`язки, як військова посадова особа Збройних Сил України, має стійкі професійні та особисті зв`язки з іншими працівниками в органах державної влади, в тому числі районних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, що свідчить про те що, підозрюваний ОСОБА_5 для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для:

- знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, зокрема: відомостей про перебування на військовому обліку у районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проходження останніми ВЛК, відомостей про звільнення ОСОБА_5 03.01.2024 та 11.01.2024 від виконання службових обов`язків під час вчинення злочину, оскільки самовільне залишення військової частини карається кримінальною відповідальністю за ст.ст.407-408 КК України, а ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби - ст.409 КК України.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого

п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

- незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема на :

* свідка (заявника) ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній може на нього незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження;

* свідків - понятих, які були присутні під час проведення обшуку та затримання останнього, а також осіб, які були присутніми під час його проведення, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз;

* свідків - посадових осіб, зокрема начальника

ІНФОРМАЦІЯ_3 та його заступника, у зв`язку з чим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, в частині приховування вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбачений

п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення, ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що підозрюваний може негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду шляхом незаконного впливу на свідків, експертів, у цьому ж кримінальному провадженні, беручи до уваги те, що згідно службової характеристики останній схильний до обману, орган досудового розслідування просить обрати відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Крім цього, з метою унеможливити завдання шкодити збиранню доказів, орган досудового розслідування просить покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, передбачені п.п.1-4, 8,9 ч.5 ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом (залежно від стадії розгляду);

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- заборонити спілкування із працівниками та військовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- заборонити спілкування зі свідком ОСОБА_7 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 пояснив, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Черкаській області за процесуального керівництва Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000079 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України. 11.01.2024 ОСОБА_5 затримано на місці вчинення злочину в порядку ст.208 КПК України. 12.01.2024 винесено постанову про зміну правової кваліфікації кримінального правопорушення та прийнято рішення змінити правову кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000079 від 19.12.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, з ч.3 ст.368 КК України на ч.2 ст. 369-2 КК України. 12.01.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, а саме: одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України. Просить задовольнити клопотання в повному обсязі, обрати запобіжний захід.

Слідчий ОСОБА_10 підтримала позицію прокурора.

Адвокат ОСОБА_6 не заперечив проти необхідності обрання запобіжного заходу на даній стадії.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого адвоката.

Слідчий суддя вислухавши прокурора, слідчого, адвоката та підозрюваного, вивчивши надані сторонами докази приходить до наступних висновків.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою і підставою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження №0000079 від 19.12.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, за вчинення якого, санкцією статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років із штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з конфіскацією майна або без такої.

11.01.2024 було затримано та 12.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

На думку слідчого судді, наведені в клопотанні обставини в сукупності та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими обґрунтовані доводи клопотання, дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369 КК України є обґрунтованою.

При цьому, слідчий суддя враховує усталену практику ЄСПЛ (наприклад, пункт 32 рішення у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86), згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Надаючи оцінку обґрунтованості підозри, варто звернути увагу, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, § 51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Аналіз змісту наданих слідчому судді доказів, з огляду на їх вагомість та взаємозв`язок, свідчить, що обставини, з якими пов`язана подія кримінального правопорушення, у своїй сукупності свідчать про об`єктивність обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування.

З положень п.1 ч.1 ст.178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Також слідчий суддя враховує, що за визначенням Європейського суду з прав людини "обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин".

Крім того у п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" N 35615/06 від 13 листопада 2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу сторона обвинувачення посилається на наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового слідства та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вливати на свідків у даному кримінальному провадженню.

Так, при встановленні наявності ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує тяжкість покарання за інкримінований ОСОБА_5 в провину злочин, а також ОСОБА_5 в умовах воєнного стану, отримав від військовозобов`язаного неправомірну вигоду в розмірі 2000 доларів США та 1000 доларів США відповідно, а загалом 3000 доларів США усвідомлюючи резонансність вказаної справи, настання можливої відповідальності, останній, перебуваючи на волі, зможе переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також береться до уваги й інформацію щодо особи підозрюваного, зокрема, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання та міцні соціальні зв`язки, проте у світлі наведених вище актуальних даних про існування ризику переховуватися, наявність постійного місця проживання та сім`ї, не можуть бути вирішальними та такими, що могли б знизити цей ризик до маловірогідного чи до його виключення.

Підозрюваний ОСОБА_5 виконуючи свої службові обов`язки, як військова посадова особа Збройних Сил України, має стійкі професійні та особисті зв`язки з іншими працівниками в органах державної влади, в тому числі районних територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, що свідчить про те що, підозрюваний ОСОБА_5 для уникнення від кримінальної відповідальності, може використати свої повноваження та зв`язки для знищення, приховання або спотворення документів, які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні, зокрема: відомостей про перебування на військовому обліку у районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки гр. ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , проходження останніми ВЛК, відомостей про звільнення ОСОБА_5 03.01.2024 та 11.01.2024 від виконання службових обов`язків під час вчинення злочину, оскільки самовільне залишення військової частини карається кримінальною відповідальністю за

ст.ст.407-408 КК України, а ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби - ст.409 КК України. Викладені обставини вказують про наявність ризику, передбаченого

п.2 ч.1 ст.177 КПК України, а саме знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слідчий суддя враховує встановлену кримінальним процесуальним законодавством процедуру отримання показань на стадії судового розгляду, відповідно до яких, свідки допитуються безпосередньо в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Отже зазначений ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідка та дослідження їх судом.

Однак, основою застосування і даного ризику є підставні побоювання органу досудового розслідування щодо можливості впливу на свідків, зокрема свідка (заявника) ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній може на нього незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, що перешкоджатиме об`єктивному розслідуванню кримінального провадження; свідків - понятих, які були присутні під час проведення обшуку та затримання останнього, а також осіб, які були присутніми під час його проведення, у зв`язку з тим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз; свідків - посадових осіб, зокрема начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 та його заступника, у зв`язку з чим, що на даний час є реальні підстави вважати, що останній може на них незаконно впливати, шляхом підкупу, вмовлянням та/або застосуванням погроз, в частині приховування вчинення вказаного кримінального правопорушення та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального провадження, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, на даний час не встановлено вичерпного кола осіб, причетних до кримінальних правопорушень, у яких ОСОБА_5 повідомлено про підозру, перебуваючи без застосування даного запобіжного заходу, він матиме можливість спілкуватися з такими особами, що негативно повпливає на досудове розслідування та збирання доказів.

В свою чергу, слідчий суддя вважає, що органом досудового розслідування наведені, відповідно до ст.ст.177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані інші обставини, які повинні враховуватися при обранні запобіжного заходу.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би у повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст.177 КПК України і встановлених у судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Відповідно до вимог ч.2 ст.181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Отже, слід зазначити, що подане прокурором клопотання відповідає вимогам вказаного закону.

Метою для застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту, враховуються особа підозрюваного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а також співпраця сторони захисту із органом досудового розслідування, що проявилася у погодженні із застосуванням даного запобіжного заходу, а також сприйняття такої необхідності, що позитивно характеризує поведінку підозрюваного навіть на початковій стадії досудового розслідування.

Неможливість застосування цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного у судовому засіданні не встановлена.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя також враховує, що на території України з 24 лютого 2022 року запроваджений воєнний стан, термін дії якого продовжено, а тому ОСОБА_5 слід дозволити залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у разі необхідності перебування в укритті під час оголошення повітряних тривог.

За таких обставин, враховуючи дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінальних правопорушень (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків, тощо), тяжкість вчиненого, вважаю, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у межах строку досудового розслідування.

На підставі вищевикладеного, та керуючись ст.ст. 3, 177, 178, 181, 193, 309, 372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 ,, погоджене заступником керівника Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000079 від 19.12.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,строком на 60 діб, тобто до 11.03.2024, включно.

Відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , наступні обов`язки:

- прибувати до слідчих та прокурора у кримінальному провадженні, та суду за першим викликом;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- заборонити спілкування із працівниками та віськовослужбовцями ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- заборонити спілкування зі свідком ОСОБА_7 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, за винятком паспорта громадянина України.

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали до 11 березня 2024 року включно.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що залишення підозрюваним місця свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволити підозрюваному ОСОБА_5 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебуванні останнього в укритті.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити працівникам органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Копію даної ухвали вручити підозрюваному, слідчому, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурору та начальнику органу Національної поліції, відповідальної за виконання обліку підозрюваної особи - для відому та виконання.

Забезпечення виконання покласти на слідчого в даному кримінальному провадженні.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі її оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 16.01.2023.