Справа № 308/1317/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у рамках кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 від 06.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Зі змісту розглядуваного клопотання з`ясовано, що як встановлено досудовим розслідуванням, 05.01.2024, приблизно о 15.00 год., невстановлена особа, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, перебуваючи в ТЦ «Panonia», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, пл. Поштова, 4, вчинила крадіжку мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi Note 9», 128 GB, чим завдала матеріальну шкоду на суму, що встановлюється.

06.01.2024 старшим слідчим слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000040 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитана в якості потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснила, що 05.01.2024, працюючи на касі в кінотеатрі Multiplex, на касовому прилавку залишила свій мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9», та о 15.10 год. виявила його відсутність.

Проведеним оглядом місця події від 05.01.2024, що проводився за адресою: м. Ужгород, вул. Карпатської України, 10А, в адміністративній будівлі Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9» чорного кольору у чохлі темного кольору, який поміщено у спеціальний пакет НПУ WAR 0003265.

Враховуючи, що мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 9» чорного кольору у чохлі темного кольору, має значення речового доказу, є об`єктом дослідження відповідних судових експертиз та міг зберегти на собі сліди злочину, слідча просить накласти арешт на зазначений мобільний телефон.

Слідча та власник (володілець) майна у судове засідання не з`явилися, однак неприбуття останнього у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду даного клопотання про арешт майна.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000040 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2024.

Досудове розслідування розпочато на підставі заяви ОСОБА_5 за фактом того, що 05.01.2024, приблизно о 15.00 год., невідома особа, діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, вчинила крадіжку з ТЦ «Panonia», що знаходиться за адресою: м. Ужгород, пл. Поштова, 4, мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi», чим завдала матеріальної шкоди, що встановлюється.

З протоколу огляду місця події від 05.01.2024 вбачається, що слідчим за адресою: м. Ужгород, вул. Карпатської України, 10А, в адміністративній будівлі Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi» чорного кольору у чохлі темного кольору, який упаковано у спеціальний пакет НПУ WAR 0003265. Даний мобільний телефон добровільно видав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Постановою слідчого 08.01.2024 вказані мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

З системного аналізу вказаних норм кримінального процесуального закону можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Прокурором, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, доведено слідчому судді необхідність арешту вищевказаного майна з метою збереження такого як речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки таке має значення для встановлення обставин злочину, а тому, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене згідно з протоколом оглядом місця події від 05.01.2024 за адресою: м. Ужгород, вул. Карпатської України, 10А, а саме: мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi», моделі «Note 9», чорного кольору, який поміщено у спеціальний пакет НПУ WAR 0003265.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1