Справа № 296/6896/22
УХВАЛА

Іменем України

22 листопада 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0003937 від 14.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

встановив:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшло письмове клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що що ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились. Вважає, що з метою запобігання наявних ризиків неможливо застосувати до останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримала, просила задовольнити клопотання із викладених у ньому підстав.

Обвинувачений ОСОБА_4 , та його адвокат ОСОБА_5 щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили.

Обвинувачений надав клопотання про про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Суд дослідивши клопотання, додані до них матеріали, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

У провадженні Корольовського районного суду м. Житомира перебуває на розгляді кримінальне провадження № 0003937 від 14.09.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний у сукупності оцінити всі обставини, які можуть свідчити на користь збільшення або зменшення ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд, перевіряючи наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стверджує прокурор, доходить наступних висновків.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання до десяти років позбавлення волі. Обвинувачений раніше ухилявся від явки до суду та двічі оголошувався у розшук.

Крім того, на думку суду, існує ризик протиправного впливу обвинуваченим на учасників кримінального провадження.

З огляду на зазначене, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 371, 372 КПК України, суд, -

постановив:

У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_4 щодо зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, - відмовити.

Клопотання прокурора про продовженя обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» на строк 60 днів, тобто до 20 січня 2024 року включно.

Копію даної ухвали направити до Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_1