Справа № 746/356/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 року Срібнянський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Срібне обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 01.06.2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Семенівка Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта технічна, розлученого, утриманців не має, пенсіонера, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2023 близько 17.00 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території присадибної ділянки господарства, що в АДРЕСА_3 , в ході сварки із колишньою дружиною ОСОБА_5 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, пов`язаних з заподіянням шкоди здоров`ю потерпілої, з метою спричинення тілесних ушкоджень наніс ОСОБА_5 1 удар загостреною частиною металевої частини сапи в область кисті правої руки, спричинивши потерпілій тілесні ушкодження у вигляді: рвано рубаної рани правої кисті, відкритий перелом 2-ї п`ястної кістки правої кисті із зміщенням уламків.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 206 від 28.07.2023: тілесні ушкодження у вигляді рвано рубаної рани правої кисті, відкритий перелом 2-ї п`ястної кістки правої кисті зі зміщенням уламків відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою розладу здоров`я терміном більше 21 дня.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального праворушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України не визнав та пояснив, що 31.05.2023 року близько 17.00 год. на присадибній ділянці розташованій в АДРЕСА_3 , він обробляв город сапою, до нього підійшла теща ОСОБА_6 з якою у нього виникла суперечка із-за гарбузів, але сварки між ними не було, в цей час до них підбігла ОСОБА_5 і хотіла вдарити його палкою, щоб захистити себе від удару він лише підняв сапу, потерпіла сама ударилась об сапу, він не може пояснити як це сталось, у потерпілої була лише подряпина, але вона викликала поліцію. Того дня він випив лише 1 бутилку пива. Позовні вимоги ОСОБА_5 про стягнення з нього моральної шкоди визнає повністю.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального праворушення, його вина повністю підтверджується дослідженими судом доказами в їх сукупності.

Потерпіла ОСОБА_5 суду показала, що 31 травня 2023 року близько 17.00 год. обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння на присадибній ділянці її господарства в с.Тростянець, де на городі затіяв сварку з її матір`ю ОСОБА_6 , вона прийшла на город та намагалася припинити сварку, але ОСОБА_4 замахнувся на неї та на ОСОБА_6 сапою, яку тримав у руках. Захищаючи себе та матір від удару потерпіла виставила перед собою праву руку, а тому удар сапою прийшовся їй по кисті правої руки, після чого вона відчула сильну біль у травмованому місці, рана сильно кровоточила. Потерпіла підтримала цивільний позов на суму 15 000 грн. моральної шкоди.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повністю підтвердила покази дані у судовому засіданні потерпілої ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_7 показала, що 31.05.2023 року вона була черговим лікарем КНП «Срібнянська ЦЛ», вдень поліцейські доставили до лікарні ОСОБА_4 , який пояснив, що вживав алкоголь, а тому вона лабораторних обстежень не проводила, акт огляду щодо стану алкогольного сп`яніння склала по зовнішніх признаках.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими і взаємопов`язаними для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені в якості джерел доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні дій, що виразились в умисному нанесенні тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, суд розцінює як бажання ухилитися від відповідальності за вчинене ним неправомірне діяння, оскільки його вина в судовому засіданні повністю знайшла своє підтвердження. Факт вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується показаннями свідка ОСОБА_6 , які повністю узгоджуються із показами потерпілої даними у судовому засіданні.

Крім цього, вина ОСОБА_4 підтверджується і іншими перевіреними судом доказами, долученими до матеріалів кримінального провадження, що в своїй сукупності узгоджуються між собою.

Так, відповідно до протоколу огляду місця події від 31.05.2023 із схемою до протоколу та з ілюстративною таблицею до нього присадибної земельної ділянки у господарстві АДРЕСА_3 , де було виявлено та вилучено сапу загальною довжиною 100 см з дерев`яним держаком на кінці якого намотана липка стрічка червоного кольору (а.с.72).

Згідно висновку судово-медичної експертизи №206 від 14.07.2023 у ОСОБА_5 мала місце рвано-рубана рана правої кисті, відкритий перелом 2-ї п`ясної кістки правої кисті зі зміщенням уламків, яка по давності могла бути спричинена 31.05.2023. Дані тілесні ушкодження виникли від дії предмету, що рубає, яким в тому числі могла бути робоча частина сапи та могли утворитись за обставин, зазначених потерпілою. (а.с.84).

Протоколами слідчих експериментів від 21.06.2023 р. з додатками проведеними в АДРЕСА_3 за участю потерпілої ОСОБА_5 та за участю свідка ОСОБА_6 , які повністю підтвердили свої покази у кримінальному провадженні (а.с.62-89, а.с.90-94, 95).

Згідно акту медичного освідування, проведеного в Срібнянській ЦРЛ, 31.05.2023 ОСОБА_4 перебував в стані алкогольного сп`яніння (а.с.74).

В ході судового розгляду обвинуваченим не спростовувались обставини спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень у той спосіб, який вказаний в обвинувальному акті.

Позиція обвинуваченого про те, що він захищався від потерпілої та її матері, якій 92 роки, судом оцінюється критично.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що досліджені в судовому засіданні докази, які не викликають у суду сумніву, оскільки вони є належними, бо стосуються обставин, що мають значення для кримінального провадження, і є допустимими, бо отримані у законному порядку, а також є достовірними, оскільки узгоджуються між собою, з доказів послідовно та логічно вбачаються встановлені судом обставини події кримінального правопорушення.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення при вище викладених обставинах доведена в судовому засіданні за ч.1 ст.122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, встановлено, що він раніше не судимий, має місце реєстрації та проживання, розлучений, малолітніх дітей та інвалідів на утримані не має. За місцем постійного проживання характеризується посередньо. На обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Обвинувачений досяг пенсійного віку.

Таким чином, суд враховує характер кримінально карного діяння, вчиненого ОСОБА_4 , його ставлення до вчиненого.

Відсутність пом"якшуючих обставин.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 вчинення злочину щодо колишнього подружжя; вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, відсутності пом`якшуючих та обтяжуючі покарання обставини, з урахуванням досудової доповіді про обвинуваченого у кримінальному провадженні та вимог ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання без ізоляції його від суспільства, так як таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень, а тому до нього слід застосувати ст.75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Суд вважає, що призначене покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

В межах кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов, в якому просила стягнути на її користь відшкодування моральної шкоди в сумі 15 000 грн.

За наведених обставин, суд вважає, що потерпілій ОСОБА_5 була спричинена моральна шкода діями обвинуваченого ОСОБА_4 .

Потерпіла ОСОБА_5 перенесла фізичний біль, пережила емоційний стрес, сам обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти задоволення позову у повному розмірі, а тому, суд, враховуючи характер душевних страждань та переживань потерпілої, їх тривалість, враховуючи думку обвинуваченого, вважає за необхідне задовольнити позов у повному розмірі, тобто стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 15 000 грн. моральної шкоди.

У відповідності до вимог ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана неправомірними діями відшкодовується особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому покарання за ч.1 ст.122 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення. Початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку.

Згідно ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не застосовувати.

Речові докази по справі: сапа загальною довжиною 100 см з дерев`яним держаком на кінці якого намотана липка стрічка червоного кольору, яка передана на відповідальне зберігання до кімнати зберігання речових доказів ВП №1 Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області - знищити.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення моральних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 моральні збитки, завдані внаслідок вчинення кримінального правопорушення в розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішеня судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Учасники судового провадження також мають отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1