Номер провадження 1-кп/754/1143/23
В И Р О К

Іменем України

20 листопада 2023 року Деснянський районний суд м. Києва

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000459 від 01.05.2023 стосовно обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працює, неодружений, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:

- 15.06.2007 Дарницьким районним судом м. Києва за ст. 296 ч.4 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст.ст 75,104 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком терміном на 1 рік;

- 05.02.2009 Дарницьким районним судом м. Києва за ст.ст. 296 ч.4, 71, 103 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- 28.05.2013 Дарницьким районним судом м. Києва за ст.ст. 296 ч.4, 71, 103 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. 02.07.2016 звільнений умовно - достроково на підставі ст. 81 КК України на невідбутий строк покарання 1 рік;

- 03.09.2019 Дарницьким районним судом м. Києва за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. 19.08.2022, звільнений по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, вчинив кримінальне правопорушення, за наступних обставин.

Так, 30.04.2023, приблизно о 14:30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи в парковій зоні, за адресою: пр. Червоної Калини, 5 в м. Києві, де під час спілкування зі своєю знайомою ОСОБА_6 , звернув увагу на мобільний телефон, марки «Samsung» Galaxy А-32, моделі SM-A325FZKGSEK, чорного кольору, який знаходився у останньої в користуванні та належав ОСОБА_5 та у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном - мобільним телефоном, який належить ОСОБА_5 , шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, маючи умисел на повторне заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , під вигаданим приводом, повідомив, що хоче зателефонувати та попросив ОСОБА_6 дати йому мобільний телефон, пообіцяв відразу після здійснення дзвінка повернути його, однак в дійсності не маючи наміру виконувати свої зобов`язання. ОСОБА_6 , не передбачаючи істинних намірів ОСОБА_3 , добровільно передала йому мобільний телефон, марки «Samsung» Galaxy А-32, моделі SM-A325FZKGSEK, чорного кольору, вартість якого складає 6 270,40 грн.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , вдавши, що він розмовляє по мобільному телефону відійшов від ОСОБА_6 на декілька метрів та пішов у невідомому напрямку та шляхом зловживання довірою, повторно заволодів мобільним телефоном, марки «Samsung» Galaxy А-32, моделі SM-A325FZKGSEK, чорного кольору, який належить ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а мобільним телефоном, марки «Samsung» Galaxy А-32, моделі SM-A325FZKGSEK, чорного кольору, яким повторно заволодів шляхом зловживання довірою, розпорядився на власний розсуд, тим самим завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 6 270,40 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, визнав повністю при вище вказаних фактичних обставинах, які встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, надав суду зізнавальні показання про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що 30.04.2023, приблизно о 14:30 год., він перебув у парку біля будинку №5 по пр. Червоної Калини в м. Києві, де спілкувався зі своєю знайомою ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), у якої був при собі мобільний телефон «Samsung». Він попросив у ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) телефон вказавши про необхідність зателефонувати пообіцявши відразу після розмови по телефону повернути. На що ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ), добровільно передала йому телефон. Він зробивши вигляд, що розмовляє по телефону, поступово почав відходити від ОСОБА_6 ( ОСОБА_6 ) на декілька метрів та залишив місце події. Мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд, а саме здав у ломбард.

Погоджується із маркою та вартістю викраденого мобільного телефону, вказаною в обвинувальному акті.

Щиро покаявся, зробив для себе належні висновок, попросив пробачення у потерпілої. Просить суд суворо його не карати.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не оспорюють фактичних обставин кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового розгляду розуміють правильно зміст цих обставин, не мають сумніву у добровільності їх позиції, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 суд виходить з наступного.

Так, згідно обвинувального акту дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ст. 190 ч. 2 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Суд, зазначає, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_3 , вчинене 30.04.2023, дійсно в у мовах воєнного стану, який введено з 05:30 год. 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента України « Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023 на 90 діб, однак, кваліфікуюча ознака «в умовах воєнного стану», внесена до статті 190 частини 3 Кримінального кодексу України, лише ЗУ «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо усунення суперечностей у караності кримінальних правопорушень» № 3233-IX від 13.07.2023, який набрав чинності 11.08.2023, тобто ст. 190 КК України викладена в новій редакції, і кваліфікуюча ознака «в умовах воєнного стану», включена в частину третю статті 190 КК України.

За викладених обставин не підлягаю дослідженню обставини, які є загально відомими і не підлягають доказуванню, в розумінні положень КПК України, а саме введення в України воєнного стані з 05:30 год. 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та неодноразове його продовження, також виклад ст. 190 КПК України у новій редакції Закону №3233-ІХ від 13.07.2023.

Викладене вказує на необхідність виключення із обвинувачення кваліфікуючу ознаку «в умовах воєнного стану».

Таким чином, дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ст. 190 ч. 2 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, особу винного, а саме:

- раніше неодноразово судимий, останній раз, 03.09.2019 Дарницьким районним судом м. Києва за ст.ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України, на підставі ст. 70 ч. 1 КК України, призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. 19.08.2022, звільнений по відбуттю строку покарання;

- за місцем проживання характеризується посередньо;

- за останнім місцем відбування покарання характеризується негативно;

- не перебуває під наглядом у лікаря - психіатра в КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги»;

- не перебуває під наркотичним диспансерно - динамічним наглядом в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «СОЦІОТЕРАПІЯ».

Обставиною, яка пом`якшує покарання, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочину.

Відповідно до норм ст. 50 ч. 2 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Дотримання загальних засад призначення покарання на підставі ст.ст. 50, 65 КК України є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, який би ґрунтувався на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяв досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, ступені тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, а тому беручи до уваги зазначені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що необхідним й достатнім для виправлення та запобігання вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 нових кримінальних правопорушень, і надасть йому можливість в повній мірі відчути та зрозуміти наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотність покарання за вчинене, буде покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією частини статті, за якою кваліфіковано його діяння - ст. 190 ч. 2 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся, а тому суд роз`яснює потерпілій ОСОБА_5 , що вона, як особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства, відповідно до ст.127 ч.7 КПК України.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Згідно вимог ст. 124 КПК України з ОСОБА_3 на користь держави підлягають стягненню витрати на залучення експертів в сумі 717,00 грн., оскільки під час досудового розслідування проводилась експертиза №СЕ-19/111-23/23532-ТВ від 12.05.2023.

Під час досудового розслідування та судового розгляду стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід в рамках кримінального провадження№0000459 від 01.05.2023 не застосовувався, однак 05.08.2023, відповідно до ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва стосовно ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 615 ч.15 КПК України, суд -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 2 КК України, (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018), та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

Строк відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 717 (сімсот сімнадцять) грн.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1