ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/243/24 Справа № 203/6808/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000500, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Підгородне, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2024 року частково задоволено клопотання прокурора та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строком на два місяці, до 02 березня 2024 року включно, із забороною залишати житло цілодобово без дозволу слідчого, прокурора або суду, за винятком необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та лікування, а також у випадках, що загрожують життю та здоров`ю, у тому числі під час оголошення повітряних тривог.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявності ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду; перешкоджання кримінальному провадженню шляхом координації діяльності інших осіб, що можуть бути причетними до вчиненого злочину; незаконного впливу на свідків у цьому провадження з метою зміни ними обсягу та змісту своїх свідчень на користь підозрюваного під час досудового розслідування та в суді; знищення, схову або спотворення документів та інформації або вчинення іншого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності.

В той же час, слідчий суддя, з урахуванням даних про особу підозрюваного, вважав, що достатнім запобіжним заходом, який має бути застосований до підозрюваного на даному етапі досудового розслідування, забезпечить запобіганню наявним ризикам та належну процесуальну поведінку, є запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання прокурора про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування вказує, що клопотання не містить жодних конкретних доказів про ризики, які свідчать про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Зазначає, що жодних дій з метою переховування від слідства підозрюваний не вчиняв та продовжував виконувати свої службові обов`язки.

Окрім цього захисник зауважує, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває у шлюбі з 2021 року, має дитину 2022 року народження, що об`єктивно унеможливлює будь-яке переховування від слідства.

Також захисник посилається на відсутність інших ризиків, зокрема, знищення доказів та незаконного впливу на свідків та експертів.

Заслухавши сторони кримінального провадження, підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який просив залишити без задоволення апеляційну скаргу сторони захисту, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За положеннями ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби і може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, за матеріалами, долученими до клопотання, вбачається, що 18 вересня 2023 року до ЄРДР за № 0000500 внесені відомості за ч. 2 ст. 364 КК України.

02 січня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 364 КК України, а саме у зловживанні службовим становищем,тобто умисному,з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, колегія суддів зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Для вирішення питання обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Слідчий суддя на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою кримінального кодексу ця особа підлягає відповідальності.

Так, до клопотання долученні відповідні докази на підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, зокрема: товаросупровідні документи та документи щодо митного оформлення товару; акт про результати документальної перевірки ТОВ «Сервіс Про» від 22 грудня 2021 року; акт перевірки з окремих питань від 22 жовтня 2021 року Дніпровської митниці; акт про результати документальної позапланової перевірки дотримання ТОВ «Сервіс Про» вимог законодавства України з питань митної справи; висновок за результатами проведення комплексної судової товарознавчої та судової економічної експертиз від 03 жовтня 2023 року, які в достатній мірі свідчать про причетність ОСОБА_6 до скоєння інкримінованого йому злочину.

Перевіряючи доведеність визначених в оскаржуваній ухвалі слідчого судді ризиків, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, згідно якої, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, також враховується вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Встановлено, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності, з використанням свого службового становища, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до шести років. На теперішній час ОСОБА_6 продовжує обіймати посаду в митних органах, у кримінальному провадженні не проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на виявлення та фіксацію всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень, триває збір доказів, зокрема, не допитано осіб, в інтересах яких ввозився товар та осіб, які подавали документи щодо його митного оформлення; перевіряються інші факти незаконного розмитнення товару відповідним імпортером, що свідчить про існування ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду; перешкоджання кримінальному провадженню шляхом координації діяльності інших осіб, що можуть бути причетними до вчиненого злочину; незаконного впливу на свідків у цьому провадження з метою зміни ними обсягу та змісту своїх свідчень на користь підозрюваного під час досудового розслідування та в суді; знищення, схову або спотворення документів та інформації або вчинення іншого кримінального правопорушення у сфері службової діяльності.

В той же час, поряд із наведеними вище ризиками та обставинами, слідчий суддя врахував особу та життєві зв`язки підозрюваного, а саме те, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має визначене місцем проживання та роботи, що може свідчити про відсутність небезпеки з його боку для оточуючих і про можливість запобіганням вказаним визначеним ризикам, шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту, відповідає вимогам вищевказаних норм закону, і, зокрема, правовій позиції, викладеній у рішенні Європейського суду у справі «Харченко проти України», та є у даному випадку достатнім дієвим механізмом контролю його поведінки під час здійснення досудового розслідування та відповідає завданням кримінального провадження.

За наведеного, доводи захисника щодо необхідності відмовити в задоволенні клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за наведених мотивів в апеляційній скарзі, з огляду на існування зазначених вище ризиків, на даному етапі кримінального провадження є передчасними, а тому, не є прийнятними.

З огляду на викладене, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б слугували підставами для скасування ухвали слідчого судді не встановлено, ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою та такою, що не підлягає скасуванню, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 08 січня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000500, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4