Справа № 541/3471/23
Провадження № 1-кс/541/1013/2023
У Х В А Л А

13 жовтня 2023 рокум. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Миргороді скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000252 від 26.09.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з указаною скаргою на постанову дізнавача Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000252 від 26.09.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. ОСОБА_3 вважає постанову дізнавача незаконною, оскільки досудове розслідування проведено за три дні. Зазначив, що дізнавач не повідомив його про статус потерпілого про що він не отримував документів та не ознайомлювався з документами та доказами після внесення відомостей про кримінальний проступок до ЄРДР, також його не було повідомлено про те що він допитується як потерпілий. Вказував на те, що дізнавачем не були допитані свідки, котрі були очевидцями події, і яких він мав намір запросити і заявити відповідні клопотання, не встановлювалися інші обставини на які він посилався і дізнавачем не перевірялися ці факти, все було проведено, на його думку, формально. Не взято до уваги, що ним прямо було вказано на особу, яка вчинила проступок, крім того на стідії судово-медичного дослідження не було взято до уваги, що в нього зламано два ребра, що впливає на кваліфікацію правопорушення. Посилаючись на викладене, скаржник просив скасувати оскаржувану постанову дізнавача.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити з наведених у ній підстав. Крім того, пояснив, що копію постанови про закоиття кримінального провадження він отримав під час особистого звернення 04.10.2023р. в Миргородський РВП ГУНП в Полтавській області, про що мається відповідний запис у книзі звернень громадян.

Дізнавач, представник органу досудового розслідування на розгляд скарги не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце судового засідання, про причини неявки не повідомлено, неявка дізнавача не є перешкодою для розгляду скарги.

13.10.2023р. на адресу суду надійшло повідомлення від Начальника СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області що матеріали кримінального провадження №0000252 від 26.09.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України направлено для перевірки до Миргородської окружної прокуратури та до сектору дізнання Миргородського РВП до цього часу не поверталися.

Дослідивши матеріали скарги, приходжу до наступного висновку.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК Порядку порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року в справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Як вбачається з матеріалів скарги в провадженні СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувало кримінальне провадження №0000252 від 26.09.2023 року за ознаками кримінального проступку за ч. 1 ст. 125 КК України.

29 вересня 2023 року дізнавачем ОСОБА_4 вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Частини 1, 2 ст. 22 КПК України передбачають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження з підстав неправильності та неповноти досудового розслідування, слідчий суддя не мав можливості оглянути матеріали кримінального провадження та надати правову оцінку процесуальним діям дізнавача під час проведення досудового розслідування, за наслідками яких була винесена оскаржувана постанова.

Таким чином, в судовому засіданні не були спростовані доводи заявника, викладені у його скарзі, тому слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження від 29.09.2023 підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.303, 304,306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000252 від 26.09.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 від 29 вересня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000252 від 26.09.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_1