Справа № 442/3912/19
Провадження № 1-кс/442/1282/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобичі заяву судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід,

в с т а н о в и в :

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_3 заявив про самовідвід від участі у розгляді кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України.

Заява про самовідвід ґрунтується на тому, що в даному кримінальному провадженні потерпілим є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є уродженцем та мешканцем м. Трускавця Дрогобицького району Львівської області та з яким, суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_3 перебуває у товариських відносинах, окрім цього, їх діти перебувають теж в дружніх відносинах. Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що свідком є ОСОБА_6 , з яким суддя ОСОБА_3 також перебуває у дружніх відносинах. З метою уникнення в подальшому зі сторони суспільства в цілому з приводу упередженості суду та необ?єктивного розгляду кримінального провадження суддями у справі, керуючись вимогами ч. 1 ст. 75 КПК України, згідно приписів якої суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_7 , потерпілий ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися. Прокурор ОСОБА_8 подав заяву про розгляд заяви про самовідвід без його участі. Інші учасники письмових заяв не подали.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому розгляді, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, заслухавши звукозаписи судових засідань, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Статтею 80 КПК України визначено, що заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.

У відповідності до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі „Фей проти Австрії (Fey v. Austria) від 24.02.1993, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення „Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі „Пуллар проти Сполученого Королівства (Pullar v. United Kingdom), від 10.06.1996, п. 38).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд рекомендує визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі „Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі „Ферантелі та Сантанжело проти Італії (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07.08.1996, п. 58).

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультаційної Ради європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість і з боку суддів. При винесенні судових рішень відносно сторін у судовому розгляді, судді повинні бути безсторонніми, а саме вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Враховуючи наявність значної суб`єктивної складової в оцінці стороною провадження дій та рішень судді, завданням суду, який розглядає відповідну заяву, є встановлення об`єктивних фактів, які б дійсно підтверджували доводи заяви про відвід.

На переконання суду, фактами, які свідчать про упередженість судді, можуть бути висловлювання останнього під час судового розгляду або поза ним на користь однієї з сторін; надання або ж демонстрування суддею переваги одних учасників провадження перед іншими; висловлювання щодо результату розгляду ініційованих сторонами питань; попередні висновки судді про винуватість або ж невинуватість особи; створення штучних перешкод у користуванні учасниками провадження своїми процесуальними правами тощо.

При цьому, задекларований у ст. 22 КПК України принцип свободи у поданні сторонами кримінального провадження своїх доказів і доведення їх переконливості реалізується під час розгляду скарги шляхом надання за клопотанням сторін права заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання по суті, висловлення думки щодо поданої скарги тощо.

Враховуючи наведене, беручи до уваги підстави, на які покликається суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_3 при заявленні самовідводу від розгляду ним кримінального провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, приходжу до висновку, що для забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, об`єктивності судді при розгляді вищевказаного кримінального провадження, беручи до уваги положення ст. 3 Європейського статуту судді, яка передбачає, що суддя не тільки повинен бути неупередженим, але й має сприйматися будь-ким як неупереджений, заяву про самовідвід слід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 75, 81, 372 КПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід, задовольнити.

Відповідно до ст. 82 КПК України передати кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001225 від 27.06.2017, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 3 ст. 185 КК України, для визначення іншого судді в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1