Справа № 729/1469/23
1-кп/729/38/24 р.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2024 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження внесене до ЄРДР №0000648 від 19.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Парасковіївка, Артемівського району, Донецької області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, фактично проживаючо за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

В провадженні Бобровицького районного суду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Прокурор у судовому засіданні надав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та зазначив, що більш м`які запобіжні заходи не можуть бути обрані, оскільки не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, оскільки злочину він не вчиняв, просив змінити йому запобіжний захід на нічний домашній арешт за адресою фактичного проживання АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що намірів переховуватись та впливати на свідків він не має, а також переїздити в Донецьку область не бажає.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримала позицію свого підзахисного, просила суд змінити обвинуваченому запобіжний захід на домашній арешт, вважає, що зазначені в клопотанні прокурором ризики є припущенням і ніякими доказами не доведені.

Розглянувши клопотання прокурора, вислухавши думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою Бобровицького районного суду Чернігівської області від 05 грудня 2023 року запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого продовжено до 03.02.2024 року включно.

Згідно із ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вирішуючи питання щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для продовження до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на наступне.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що кримінальне провадження знаходиться на стадії судового розгляду, остаточне судове рішення у даному кримінальному провадженні не може бути прийнято у строк до 03.02.2024 включно, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, особу обвинуваченого, його соціальні зв`язки та спосіб життя.

У судовому засіданні доведено наявність ризиків, визначених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, які існувати на момент обрання запобіжного заходу обвинуваченому, його неоднаразового продовження та на даний час не зменшилися.

Щодо клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд зазначає наступне.

Сутність домашнього арешту полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч.1 ст.181 КПК України). При цьому в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту зазначається точна адреса житла, яке підозрюваному, обвинуваченому забороняється залишати (ч.3 ст.196 КПК). Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення (ч.2 ст.233 КПК). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ конкретизував вжите законодавцем у ч. 5 ст. 181 КПК словосполучення «житло цієї особи» випадками, коли підозрюваний, обвинувачений: є власником (співвласником) такого житла; зареєстрований у такому житлі; постійно або тимчасово проживає у такому житлі без реєстрації тощо. При цьому враховуючи, що власник житла може зазнати обмежень своїх прав у разі обрання домашнього арешту щодо осіб, які мешкають в його житлі, застосовуючи цей запобіжний захід, суд з`ясовує думку власника житла.

Як встановлено судом за адресою, яку зазначив обвинувачений в клопотанні, він не зареєстрований, проживає як внутрішньо переміщена особа, не є власником або співвласником зазначеного майна. Натомість в матеріалах клопотання відсутня згода власника на обрання домашнього арешту щодо ОСОБА_3 в його житлі. Вищевказане свідчить про неможливість задоволення клопотання обвинуваченого щодо зміни запобіжного заходу відносно нього.

Враховуючи наведі вище обставини в їх сукупності, суд відхиляє доводи обвинуваченого про можливість застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів, а саме домашнього арешту, оскільки перебування обвинуваченого на волі на даному етапі створює реальну небезпеку для свідків й може перешкодити досягненню завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Отже, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому слід продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб.

При судовому розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Приймаючи до уваги, що встановлені судом обставини при обранні міри запобіжного заходу та при його неодноразовому продовженні не змінилися, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, ніде не працює, відсутність міцних соціальних зв`язків, має тимчасове місце проживання, зважаючи на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зникли, судове провадження не завершене, строк тримання під вартою ОСОБА_3 спливає 03 лютого 2024 року, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити і продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 діб без внесення застави.

Суд вважає, що утримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою буде сприяти забезпеченню виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні у розумні строки.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 331, 372, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави відносно ОСОБА_3 на 60 днів до 31 березня 2024 року включно з утриманням його в державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику обвинуваченого та направити уповноваженій службовій особі у місця ув`язнення.

Кримінальне провадження відкласти для допиту свідків.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1