Комінтернівський районний суд м.Харкова
Номер провадження 1-кп/641/626/2023 Справа № 641/6445/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року м. Харків

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, відомості про кримінальне правопорушення у якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000240 від 11.05.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 НГУ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 241 від 31.08.2022 старшого солдата запасу ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення і призначено на посаду стрільця 1 відділення 3 стрілецького взводу стрілецької роти (резервної) військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 148 від 08.05.2023 старшого солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія відділення розвідки взводу управління командира батареї протитанкових керованих ракет бригадно-артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну Гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій. Таким чином, ОСОБА_3 у період з 31.08.2022, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів» є працівником правоохоронного органу.

Проходячи військову службу на посаді водія відділення розвідки взводу управління командира батареї протитанкових керованих ракет бригадно-артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України старший солдат ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов?язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов?язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, старший сержант ОСОБА_3 , обіймаючи посаду водія відділення розвідки взводу управління командира батареї протитанкових керованих ракет бригадно-артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України, будучи працівником правоохоронного органу, маючи злочинний умисел на використання завідомо підробленого - посвідчення водія на своє ім?я, що надає право на керування транспортним засобом, вчинив кримінальне правопорушення - проступок за наступних обставин.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добре знаючи порядок видачі посвідчення водія та допуск до керування транспортним засобом, визначений чинним законодавством, не бажаючи дотримуватися його вимог, з метою отримання посвідчення, що посвідчуватиме його особу та спеціальний статус у частині підтвердження його права на керування транспортними засобами, маючи умисел на пособництво у виготовлення підробленого посвідчення водія, з метою його подальшого використання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, приблизно у вересні 2022, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у м. Вінниця, звернувся до невстановленої у ході досудового розслідування особи, якій передав свої персональні дані, надав копію паспорту громадянина України на своє ім?я, фотокартку та фото особистого підпису та грошові кошти у сумі 12000 гривень за виготовлення підробленого посвідчення водія та у подальшому у невстановлені досудовим розслідуванням час та дату, в невстановленої досудовим розслідуванням особи отримав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02. 11.2022, категорії: «В» на власне ім?я, яке було незаконно виготовлене з метою подальшого використання при керуванні транспортним засобом.

У подальшому ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Вінниця, більш точно місця в ході досудового розслідування не встановлено, являючись пособником у підробці документа, від невстановленої в ході досудового розслідування особи, отримав підроблене пластикове водійське посвідчення, видане на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 від 02.11.2022, з фотокарткою та підписом ОСОБА_3

11.05.2023 року, згідно з повідомленням зі служби «102» до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № l ГУНП в Харківській області, працівники поліції, перебуваючи на службі, виконуючи покладені на них обов?язки та здійснюючи патрулювання Слобідського району у м. Харкові у складі екіпажу: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приблизно о 00:44 годині за адресою: м. Харків, просп. Героїв Сталінграду, 139, зупинили авто марки «ВАЗ» моделі «21053» з д.н.з. НОМЕР_3 , в якому було виявлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому, при перевірці документів, відповідно до ст. 35 п.3 Закону України «Про Національну поліцію» та згідно пункту 2.4 ПДР України, було запропоновано надати на перевірку документи, які зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Так, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді водія відділення розвідки взводу управління командира батареї протитанкових керованих ракет бригадно-артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України та працівником правоохоронного органу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на законну вимогу працівників поліції, пред?явив підроблене посвідчення водія на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_2 , з фотокарткою та підписом ОСОБА_3 .

Крім того, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після отримання підробленого посвідчення водія НОМЕР_2 від 02.11.2022, та усвідомлюючи, що він порушує вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», почав свідомо використовувати завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 02.11.2022 на власне ім' я, у власних потребах, а саме для керування транспортним засобом.

11.05.2023 року, згідно з повідомленням зі служби «102» до ЧЧ ВП № 2 ХРУП № l ГУНП в Харківській області, працівники поліції, перебуваючи на службі, виконуючи покладені на них обов?язки та здійснюючи патрулювання Слобідського району у м. Харкові у складі екіпажу: ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , приблизно о 00:44 годині за адресою: м. Харків, просп. Героїв Сталінграду, 139, зупинили авто марки «ВАЗ» моделі «21053» з д.н.з. НОМЕР_3 , в якому було виявлено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому, при перевірці документів, відповідно до ст. 35 п.3 Закону України «Про Національну поліцію» та згідно пункту 2.4 ПДР України, було запропоновано надати на перевірку документи, які зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією на посаді водія відділення розвідки взводу управління командира батареї протитанкових керованих ракет бригадно-артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України та працівником правоохоронного органу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на законну вимогу працівників поліції, пред?явив підроблене посвідчення водія на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_4 , з фотокарткою та підписом ОСОБА_3 .

Відповідно до висновку експерта № CE-19/121-23/10333-ДД від 18.05.2023 за результатами проведення судової технічної експертизи документів встановлено, що бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 виданий 02.11.2022 ТСЦ 0541 на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає бланкам аналогічних документів, які знаходяться в офіційному обігу країни виробника - України.

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфікуються за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, тобто співучасть у формі пособництва у виготовлені підробленого посвідчення та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального провадження у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно згоди ОСОБА_3 від 05.10.2023 року щодо визнання ним своєї винуватості, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_8 , згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника ОСОБА_8 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням праваапеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, тобто співучасть у формі пособництва у виготовлені підробленого посвідчення та за ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. За місцем служби характеризується задовільно.

Обставинами, що пом`якшують покарання, згідно ч.1 ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставину, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання ОСОБА_3 суд керується ст. 65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Судом, враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд керується положеннями ч. 5 ст. 68 КК України, та враховує характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та вважає за можливе призначити покарання у виді штрафу.

Також, при призначенні покарання ОСОБА_3 , суд застосовує положення ч. 1 ст. 70 КК України та призначає покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Скасувати вжиті ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.05.2023 року заходи забезпечення кримінального провадження.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 2390,00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_3 на користь держави відповідно до ст. 124 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 - не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень - проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України 500 /п`ятсот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 /вісім тисяч п`ятсот/ гривень;

- ч.4 ст.358 КК України 50 /п`ятдесят/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень.

На підставі ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання ОСОБА_3 500 /п`ятсот/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 /вісім тисяч п`ятсот/ гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані з залученням експерта в сумі 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) грн. 00 коп.

Скасувати вжиті ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.05.2023 року заходи забезпечення кримінального провадження та зняти арешт з вилученого посвідчення водія НОМЕР_5 , НОМЕР_2 від 02.11.2022 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що переданий на зберігання до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, пров. Балашовський, 12.

Речові докази: диск Alerus DVD-R 4.7 GB/120 min з відеозаписом зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- посвідчення водія посвідчення водія НОМЕР_5 , НОМЕР_2 від 02.11.2022 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знищити.

Відповідно до ч. 4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя - ОСОБА_1