БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1065/23
Провадження № 1-кп/730/72/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2023 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Борзни кримінальне провадження №0000288 від 21.09.2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кинашівка Борзнянського району Чернігівської області, зареєстрованого у АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину,

у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

17.09.2023 близько 17:00 години ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу домогосподарства АДРЕСА_1 , на ґрунті помсти за образу ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , його дочки -

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, наніс ОСОБА_5 два удари гнучким продовгуватим шматком гуми, схожим на ремінь, в область сідниць, у результаті чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляді синця лівої сідниці, що згідно висновку судово-медичної експертизи відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Малолітній потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_7 були вчасно та належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, проте у судове засідання не з`явились. Законний представник малолітнього потерпілого подала заяву, у якій просила розгляд справи проводити без її та потерпілого участі, та призначити обвинуваченому максимальне покарання передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки останній не вибачився перед потерпілим та не намагався відшкодувати завдані збитки.

Обвинувачений визнав свою вину у вчиненні вказаного правопорушення, підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті та пояснив, що того дня він був на подвір`ї свого домогосподарства, коли з прогулянки повернулась його дочка, вона була у сльозах та повідомила, що ОСОБА_8 ударив її по руці та плюнув на неї. Оскільки ОСОБА_9 постійно знущається з його дочки, він, діючи під впливом емоцій, взяв шматок гуми, сів на велосипед та поїхав до ОСОБА_10 . Останній, побачивши його, почав тікати. Він наздогнав ОСОБА_10 та двічі вдарив його шматком гуми по сідниці. При цьому були присутні двоє малолітніх дівчат, які гралися разом з потерпілим. Щиро розкаюється у вчиненому, вказує, що в майбутньому більше такого не повториться. Він керувався емоціями, оскільки ОСОБА_8 постійно ображає його дочку, як у школі так і поза нею. Через декілька годин після вказаної події приїхали працівники поліції яким він правдиво повідомив про обставини кримінального правопорушення та у ході розслідування сприяв його розкриттю. Він не просив вибачення ні у потерпілого, ні у законного представника, оскільки ОСОБА_8 продовжує знущатися з його дочки. З ОСОБА_7 щодо ситуації, що склалася намагалася поспілкуватися його дружина, однак остання категорично відмовилась. Відшкодувати завдані збитки потерпілій стороні він, також, не пропонував. Просить застосувати до нього покарання у вигляді штрафу, оскільки він, хоча офіційно не працює, однак має доходи.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду немає сумнівів у добровільності та істинності позиції учасників процесу, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи та обмежитись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують його особу.

Допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження у визначеному порядку та обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні повністю доведена і його дії, які виразилися в нанесенні потерпілому ОСОБА_5 умисних легких тілесних ушкоджень,правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії проступків, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілого.

ОСОБА_4 за місцем проживання негативної характеристики не має, одружений, є особою працездатного віку, проте офіційно не працює, раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є активне сприяння розкриттю кримінального проступку.

Не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду наявність пом`якшуючої покарання обвинуваченого обставини - щирого каяття, яка зазначена в обвинувальному акті. Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого кримінального правопорушення. Розкаяння передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації.

Водночас, ОСОБА_4 хоча і визнав свою вину та повідомив про обставини вчиненого правопорушення, однак, на залагодження своєї провини не вжив ніяких заходів, не вибачився перед потерпілим, не намагався відшкодувати завдану шкоду.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого є вчиненя кримінального проступку щодо малолітнього та в присутності дітей.

Виходячи з характеру та тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відноситься законом до кримінальних проступків, наявності пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, особи винного та його ставлення до вчинених ним діянь, обставин вчинення кримінального правопорушення, позицію законного представника потерпілого, яка наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді громадських робіт в межах санкцієї ч.1 ст.125 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Застосування ОСОБА_4 такого виду покарання як виправні роботи, що передбачений санкцією ч.1 ст.125 КК України, суд вважає неможливим, оскільки обвинувачений не працює. Хоча обвинувачений стверджує, що отримує доходи та має змогу заплатити штраф, проте з огляду на наявність декількох обтяжуючих покарання обставин та позицію законного представника потерпілого, суд вважає, що застосування покарання у вигляді штрафу не буде достатнім для досягнення мети покарання.

Процесуальні витрати по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, і призначити йому покарання у виді 100 (сто) годин громадських робіт.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 - не обирати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Борзнянський районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1