ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 381/77/18
Провадження № 1-кп/362/161/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

захисника ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Василькові Київської області кримінальне провадження за № 0001306 від 29.11.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Василькова, Київської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитини, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.03.2012 року за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 міс. позбавлення волі, звільненого від подальшого відбування покарання 06.08.2014 року на підставі ЗУ «Про амністію»,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

15.07.2017 року в вечірній час ОСОБА_11 перебуваючи поруч з магазином «Фора» в смт. Борова Фастівського району Київської області зустрів своїх знайомих ОСОБА_14 , якого засуджено вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2017 року за вказане кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України та Особа матеріали відносно, якої виділено в окреме провадження. Під час розмови із вказаними особами ОСОБА_11 домовився із ними про вчинення крадіжки майна із будинку, що знаходиться в с. Мотовилівка Фастівського району Київської області. При цьому всі учасники злочинної групи розподілили між собою ролі під час вчинення злочину.

З метою виконання злочинного умислу, діючи за попередньою змовою групою осіб реалізуючи свій спільний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, маючи корисний мотив на незаконне збагачення за рахунок чужого майна, 16.07.2017 року, близько 06 год. 30 хв. ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , та Особа матеріали відносно, якої виділено в окреме провадження, на автомобілі марки «Audi80», д.н.з. « НОМЕР_1 » прибули на АДРЕСА_1 .

Підійшовши до домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 та Особа матеріали відносно, якої виділено в окреме провадження, впевнившись що за їхніми діями ніхто не спостерігає через отвір в паркані незаконно проникли на територію вищевказаного домоволодіння.

Перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_14 , шляхом віджиму металопластикового вікна житлового будинку, що знаходиться на території домоволодіння, проник в середину будинку, та через віджате вікно передав ОСОБА_11 та Особі матеріали відносно, якої виділено в окреме провадження, пилосос марки «Ракета 12а» вартістю 300 грн., монтажний пістолет для герметизуючих сумішей - вартістю 50 грн., телевізор марки «JBA 3728», вартістю 300 грн., металеву сушку для одягу вартістю 50 грн.; 6 кухонних рушників загальною вартістю 120 грн.; електронні кухонні ваги, вартістю 150 грн.; сітку-гриль, вартістю 50 грн., надувний човен, вартістю 800 грн., мікрохвильову пічь, вартістю 500 грн., металеву драбину вартістю 500 грн., музичний центр з чотирма колонками, вартістю 600 грн., а всього матеріальних цінностей на загальну суму 3420 грн., які ОСОБА_11 та Особа матеріали відносно, якої виділено в окреме провадження, винесли за межі домоволодіння, склали на проїзній частині дороги та завантажили викрадені вище вказані матеріальні цінності в автомобіль марки «Audi 80», д.н.з. « НОМЕР_1 », заподіявши потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 3420 грн.

Вказані дії ОСОБА_11 , які виразилися в таємному викраденні чужого майна (крадіжка) вчиненої повторно за попередньою змовою групою осіб, поєднаній з проникненням у житло органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_11 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та суду показав, що точної дати та місяця він вже не пам`ятає, але це було у 2017 році у вечірній час знаходячись біля магазину «Фора» в смт. Борова Фастівського району Київської області він зустрів своїх знайомих ОСОБА_14 ,і Особа матеріали відносно, якої виділено в окреме провадження. В ході розмови із ними вони домовилися про вчинення крадіжки із будинку в с. Мотовилівка Фастівського району, Київської області. У 2017 році точного часу він не пам`ятає на автомобілем «Audi 80», д.н.з. « НОМЕР_1 » вони втрьох приїхали до домоволодіння АДРЕСА_2 . Через отвір у паркані вони зайшли на територію домоволодіння та підійшли до будинку. ОСОБА_14 шляхом віджиму відкрив пластикове вікно, яке знаходиться поруч із входом до будинку та заліз в середину будинку. Після цього ОСОБА_14 став передавати їм із Особою, матеріали відносно якої відділено в окреме провадження речі, які вони складали біля автомобіля, а потім - в автомобіль, які саме були речі він вже не пам`ятає. У вчиненому щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 , суду показав, що в липні 2017 року у вранішній час він знаходився у себе вдома і до нього звернувся його сусід ОСОБА_16 та попросив допомогти йому затримати людей, які із будинку АДРЕСА_3 виносили речі. Коли він підійшов до подвір`я домоволодіння АДРЕСА_3 то побачив двох чоловіків які стояли. Він зателефонував власнику будинку і той через деякий час приїхав. Неподалік він бачив автомобіль Ауді. Також біля автомобіля і в автомобілі він бачив речі, які були винесені із будинку. Вони із ОСОБА_16 затримали двох чоловіків, які виносили речі із будинку, але один із них втік від них.

Прокурором в судовому засіданні було заявлено клопотання про відмову від допиту інших свідків, які зазначені в реєстрі, оскільки обвинувачений вину визнає повністю та не наполягає на їх допиті, а тому судом було ухвалено не проводити допит інших свідків, зазначених в реєстрі.

Крім показів потерпілої, свідків, обвинуваченого, вина ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження.

З досліджених судом, у порядку ст. 358 КПК України, у судовому засіданні, документів, тобто спеціально створених з метою збереження інформації матеріальних об`єктів, які містять зафіксовані за допомогою письмових знаків, зображення, тощо відомостей, судовим слідством було встановлено наступне.

Як вбачається із протоколу огляду місця події від 16.07.2017 року та фото таблиці до нього, при якому було виявлено пошкодження пластикового вікна в будинку АДРЕСА_2 та сліди проникнення в будинок через вказане вікно. Крім того, під час огляду місця події на відстані 5 м від домоволодіння АДРЕСА_4 , виявлено автомобіль «Audi 80» в салоні якого та поруч з автомобілем виявлено та вилучено пилосос марки «Ракета 12а»; монтажний пістолет для герметизуючих сумішей; телевізор марки «JBA 3728»; металеву сушку; 6 кухонних рушників; електронні кухонні ваги; сітку-гриль; надувний човен; мікрохвильову піч; металеву драбину; музичний центр з чотирма колонками (т. 2 а.с. 62-73).

Як вбачається із довідки вартості викрадених матеріальних цінностей від 30.11.2017 року, вартість викраденого, а саме: пилососа марки «Ракета 12а» становить 300 грн.; монтажного пістолета для герметизуючих сумішей - 50 грн.; телевізора марки «JBA 3728», 300 грн.; металевої сушки, 6 кухонних рушників загальною вартістю 120 грн.; електронних кухонних вагів, 150 грн.; сітки-гриль, 50 грн., надувного човна, 800 грн., мікрохвильової печі - 500 грн.; металевої драбини - 500 грн.; музичного центру з чотирма колонками - 600 грн. (т. 2 а.с. 97-100).

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Аналізуючи вищевказані докази у сукупності, суд вважає ці докази належними та допустимими оскільки відомостей, що вони були отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою Україною суду не надано. Суттєвих протиріч, які б давали підстави сумніватись у цих доказах суд не вбачає. Свідок надавав стабільні показання, які узгоджуються між собою та з іншими дослідженими судом доказами, тому сумніватись в їх достовірності у суду не має підстав.

При кваліфікації дій обвинувачених, суд ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 року в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними, криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Таким чином, суд приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_11 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб та із проникненням в житло, а його дії вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_11 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Статтею 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Визнаючи ОСОБА_11 винним, обираючи йому міру покарання, суд у відповідності до ст. 65, 68 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною що пом`якшує покарання ОСОБА_11 у відповідності до ст. 66 КК України є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_11 , передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України відносно ОСОБА_11 судом не вбачається.

Судом враховується висновок досудової доповіді Фастівського районного відділу №2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , відповідно до якого вважають високий ризик ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ступень рівня небезпеки для суспільства, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_11 можливе без позбавлення або обмеження волі на певний строк (т.1 а.с.127-134).

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_11 на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (т.2 а.с. 109), згідно довідки ТОВ «АДДІМЕД» Медичний центр Перебуває на программі замісної підтримуючої терапії (т.2 а.с.195), за місцем проживання характеризується посередньо (т.2 а.с.111), стан здоров`я, а саме, що він має захворювання ніг і самостійно не може пересуватися, спосіб життя, а саме, що він не одружений, має на утриманні неповнолітню дочку, не працюючого, раніше судимого 15.09.2011 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 14.03.2012 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ст. 70, 71 ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців, звільнений 06.08.2014 року згідно Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.

Враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, те, що ОСОБА_11 щиро розкаюється у вчиненому діянні, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, те що він після вчинення злочину в даному кримінальному провадженні нового злочину не вчинив, має на утриманні неповнолітню дочку, захворювання ніг, що позбавляє його самостійно пересуватися у зв`язку із чим суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому застосовує відносно ОСОБА_11 вимоги ст. 75 КК України зі звільненням від відбування основного покарання та встановленням ОСОБА_11 іспитового строку і покладення на нього певних обов`язків у відповідності до вимог статей 75, 76 КК України, оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Дане ж покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 р.; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 р.; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 р.).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винною, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню,

У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання без звільнення від його відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, у світлі практики, ЄСПЛ, сприймалося б як жорстоке поводження, тобто суперечило статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в момент його винесення.

Підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників процесу та у світлі того, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Питання щодо речового доказу вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати згідно до ст. 124 КПК України, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 65-68, 70, 75, 76 КК України, статтями 100, 124, 373-374, 376, 392-393 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_11 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_11 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням йому іспитового строку терміном 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_11 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В строк відбування покарання ОСОБА_11 зарахувати знаходження його під вартою в період із 16.07.2017 року по 17.07.2017 року.

Іспитовий строк ОСОБА_11 обраховувати із 01.12.2023 року.

Речові докази:

Пилосос марки «Ракета 12а»; монтажний пістолет для герметизуючих сумішей; телевізор марки «JBA 3728»; металеву сушку; 6 кухонних рушників; електронні кухонні ваги; сітку-гриль; надувний човен; мікрохвильову пічь; металеву драбину; музичний центр з чотирма колонками, залишити власникові ОСОБА_13 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_17