Провадження № 1-кс/185/89/24
16 січня 2024 року м.Павлоград
Клопотанням старший слідчий СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_3 порушує питання про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків, а саме: зразків букального епітелію у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальному провадженні.
З клопотання вбачається, що 23 листопада 2023 року від мешканця м. Павлограда надійшла заява про те, що гр. ОСОБА_6 на території Павлоградського району повторно здійснює збут наркотичних засобів та психотропних речовин. 18 грудня 2023 року гр. ОСОБА_6 перебуваючи за місцем свого мешкання незаконно збув-продав ОСОБА_7 один сліп пакет прозорого кольору з кристалічною речовиною, білого кольору, отримавши за його продаж прибуток.
Під час досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаних злочинів причетна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
28 грудня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було повідомлено про підозру у вчиненні зазначених злочинів.
27 грудня 2023 року в ході проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 21 сліп пакет, у яких були речовини, а саме: кристалічна речовина білого кольору, кристалічна речовина жовтого кольору та речовина рослинного походження зеленого кольору в подрібненому стані. Перепакуванням у спеціальні сейф пакети, з кожного сліп пакету за допомогою марлевого тампону та дистильованої води було зроблено змиви, які в подальшому було поміщено до паперових конвертів та опечатано. Також, у ході обшуку було вилучено блокнот з чорновими записами, порожні сліп пакети, пластикові трубки, два мобільні телефони та грошові кошти. Вищезазначені речі вилучено до Павлоградського РВП для проведення відповідних експертиз.
Крім того, у ході досудового розслідування 18 грудня 2023 року та 27 грудня 2023 року було проведено огляд місцевості, де на момент проведення огляду перебував гр. ОСОБА_7 , який в подальшому добровільно видав працівникам поліції сліп пакети з кристалічною речовиною, з яких за допомогою марлевого тампону було зроблено змиви, які в подальшому були поміщені до паперових конвертів та опечатані.
29 грудня 2023 року прокурор Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_8 ухвалив постанову про відібрання зразків у підозрюваної ОСОБА_5 , а саме: відібрання зразків букального епітелію, для проведення експертизи.
29 грудня 2023 року ОСОБА_5 було запропоновано добровільно надати зразки для проведення експертизи, однак остання в присутності захисника ОСОБА_9 відмовилась від надання зразків букального епітелію, не надаючи будь-яких пояснень.
10 січня 2024 року слідчим СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову про проведення судово молекулярної-генетичної експертизи.
Слідчий та прокурор у судовому засіданні клопотання підтримали, просили його задовольнити.
Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_9 , підозрювана у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.
Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя встановив наступне.
Частиною 2 ст. 93 КПК України визначено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.
З наданих матеріалів вбачається, що відібрання біологічних зразків необхідне для проведення молекулярно-генетичної експертизи, призначеної в рамках даного кримінального провадження.
Частиною 5 ст. 132 КПК України встановлено, що для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.
В Рішенні Європейського суду з прав людини «Schmidt v. Germany» зазначено, що беручи до уваги обставини справи, суд має визначити, чи було досягнуто справедливого балансу між фундаментальним правом особи на повагу до її приватного життя та законним інтересом демократичної держави у забезпеченні національної безпеки та судовому переслідуванні осіб, які вчинили злочини та кримінальні правопорушення. Він зазначає, що національні органи влади користуються певною свободою розсуду при визначенні того, чи оскаржуване втручання є пропорційним вищезазначеній меті, тобто чи було розумне співвідношення пропорційності між використаними засобами та метою, яку прагнули досягти за допомогою оскаржуваного заходу. Суд також вважає, що взяття крові та слини було призначено для визначення причетності заявника до кримінального правопорушення. Заявник скаржився на порядок і взяття зразків крові та слини відповідно до статті 3 Конвенції. Суд дійшов висновку, що захід не досяг мінімального рівня суворості, необхідного для того, щоб кваліфікувати його як нелюдське та таке, що принижує гідність.
Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини «Саундерс проти Великої Британії» від 17 грудня 1996 року: право не свідчити проти самого себе це в першу чергу право обвинуваченого зберігати мовчання. Як прийнято вважати в правових системах держав учасників Конвенції і в інших країнах, дане право не поширюється на використання в кримінальному процесі матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого незалежно від його волі примусово якось: вилучення по розпорядженню документів, отримання зразків крові, сечі і шкірного покриву для проведення аналізу ДНК» (п.69).
Так, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, матеріалами клопотання підтверджується наявність достатніх підстав вважати, що ОСОБА_5 причетна до інкримінованого їй кримінального правопорушення та могла залишити біологічні зразки на речах, що були вилучені під час огляду місця події. Слідчим в провадженні призначено молекулярно-генетичну експертизу, результати якої мають важливе значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні та для проведення якої необхідно відібрання зразків букального епітелію, що, в свою чергу, не потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму та є безпечною для життя та здоров`я особи, підозрювана ОСОБА_5 в відмовилась надавати біологічні зразки.
Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, з урахуванням якої застосовується кримінальне процесуальне законодавство України відповідно до ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 99 КПК України, неодноразово визначалось, що статті 3 і 8 Конвенції як такі не забороняють вдаватись до медичної процедури всупереч волі підозрюваного з метою отримання від нього доказів його причетності у вчиненні кримінального правопорушення, якщо при цьому дотримано належну процедуру, застосований захід є пропорційним та не досягає такого рівня суворості, щоб кваліфікувати його як нелюдське або таке, що принижує гідність поводження.
З урахуванням тяжкості розслідуваного кримінального правопорушення, ступеню втручання в право на приватне життя при відібранні букального епітелію, слідчий суддя вважає розумним співвідношення пропорційності між використаними засобами та легітимною метою, яку прагнуть досягти за допомогою відібрання біологічних зразків.
З огляду на викладене вважаю наявними підстави для задоволення клопотання слідчого, оскільки згідно з положеннями ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, заперечення захисту вказаних висновків слідчого судді та необхідності проведення призначеної слідчим експертизи не спростовують.
Керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 159-164, 245, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Надати дозвіл слідчим СВ Павлоградського РВП ГУНП Дніпропетровській області: ОСОБА_3 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 на примусове відібрання біологічних зразків за участі спеціаліста, а саме зразків букального епітелію у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для подальшого проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у кримінальних провадженнях.
Строк дії ухвали один місяць з дня постановлення ухвали, тобто до 16 лютого 2024 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1