Справа №203/5499/23
Провадження №1-кс/0203/4376/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

-заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 30 серпня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001105,

у с т а н о в и в:

1. 28 вересня 2023 року заявник засобами електронного зв`язку звернувся до суду зі скаргою, у якій просив скасувати постанову слідчого третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 30.08.2023 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001105 (а.с. 1).

2. У судовому засіданні заявник підтримав скаргу у повному обсязі.

3. Слідчий до суду не з`явився, надав матеріали кримінального провадження.

4. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження, доходить висновку про необхідність її відхилення з таких підстав.

5. Судом встановлено, що від 03.08.2023 у провадженні третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0001105, відкрите за ініціативою заявника за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України.

6. 30 серпня 2023 року постановою слідчого третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 заявникові було відмовлено у задоволенні клопотання про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні (а.с.а.с. 4 7).

7. Відповідно до статті 2 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

8. Згідно з частиною 1 статті 21 КПК кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

9. За правилами, встановленими частинами 1, 2, 6 статті 22 КПК, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

10. Частинами 1, 3 статті 26 КПК визначено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

11. Аналіз приведених норм у їх системному взаємозв`язку дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права у порядку, визначеному главою 26 КПК, може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено.

12. При цьому процес такого захисту у суді обмежено законодавцем принципами змагальності та диспозитивності.

13. Принцип змагальності за загальним правилом визначає для сторін ризики настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням ними процесуальних дій. Такий принцип, зокрема, полягає у покладенні на заявника, який звернувся до суду зі скаргою, обов`язку з доведення обставин, які мають значення для справи і на які він посилається як на підставу своїх вимог. Невиконання такого обов`язку несе процесуально негативні наслідки у вигляді настання ризиків, визначених процесуальним законом (відмова у відкритті провадження, повна або часткова відмова у її задоволенні тощо).

14. Принцип диспозитивності, натомість, має дещо інший юридичний зміст, згідно з яким суд зобов`язаний розглянути справу винятково в межах заявлених позивачем вимог. При цьому заявник розпоряджається своїми правами щодо предмету скарги на власний розсуд.

15. Принцип диспозитивності при розгляді справи та ухваленні у ній рішення процесуально обмежує суд доводами сторони та доказами, наданими на підтвердження таких доводів. При цьому межі самостійно визначених заявником доводів суд порушувати не має права.

16. Судом встановлено, що заявник, звернувшись зі скаргою про скасування постанови про відмову у визнанні його потерпілим, не виклав у ній жодних конкретних доводів, які б свідчили про незаконність такої постанови.

17. Відтак, зважаючи на необґрунтованість скарги, а також абсолютну відсутність доводів на користь заявленої у ній вимоги, суд не знаходить підстав для її задоволення.

18. Керуючись статтями 303, 306, 307, 369 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 30 серпня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0001105 залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повну ухвалу проголошено 10 жовтня 2023 року, о 1340.

Слідчий суддя ОСОБА_1