УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 752/1949/17

провадження № 51-5712ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу прокурора на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року, які постановлені в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0007748, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, який був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України (далі - КК України), який на час розгляду провадження помер, однак судовий розгляд, за клопотанням родичів, проведено в зв`язку з вимогою реабілітації померлого,

Суть питання

За вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за те, що він 02 серпня 2016 року приблизно о 17 год 00 хв, перебуваючи на території Інституту молекулярної біології і генетики, за адресою м. Київ (вул. Заболотного, 150), на ґрунті особистих неприязних відносин, які виникли в результаті словесного конфлікту з приводу користування газозварювальним апаратом, ОСОБА_4 умисно наніс ОСОБА_5 удар кулаком в область голови, чим завдав тяжкі тілесні ушкодження, які призвели до смерті останнього.

Тобто, ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням місцевого суду прокурор і сторона захисту звернулись до суду апеляційної інстанції

Київський апеляційний суд ухвалою від 14 серпня 2023 року залишив вирок місцевого суду стосовно ОСОБА_4 без змін.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати рішення місцевого та апеляційного судів і закрити кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обґрунтовуючи свої вимоги, прокурор указує на те, що суди першої та апеляційної інстанцій, усупереч положенням п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, прийшли до безпідставного висновку про можливість ухвалення обвинувального вироку без призначення обвинуваченому покарання.

Встановлені обставини та мотиви Верховного Суду

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Як слідує з долучених до касаційної скарги копій судових рішень, в ході судового розгляду кримінального провадження стало відомо, що ІНФОРМАЦІЯ_2 обвинувачений ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 5 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Як видно з копій рішень судів попередніх інстанцій, розгляд даного кримінального провадження було продовжено у зв`язку із клопотанням адвоката ОСОБА_6 , який діяв в інтересах ОСОБА_7 - доньки обвинуваченого, яка наполягала на продовженні розгляду з метою реабілітації ОСОБА_4 .

За таких обставин, місцевий суд правильно провів судовий розгляд стосовно ОСОБА_4 у повному об`ємі за загальними правилами КПК України, про що також зазначив у своєму рішенні й суд апеляційної інстанції.

З огляду на викладене доводи прокурора про те, що суди попередніх інстанцій, усупереч положенням п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, прийшли до безпідставного висновку про можливість ухвалення обвинувального вироку без призначення обвинуваченого покарання є безпідставними.

Так само безпідставними є твердження прокурора про порушення судом апеляційної інстанції вимог ст. 419 КПК України, оскільки цей суд виклав у своєму рішенні мотиви його ухвалення.

При цьому Верховний Суд звертає увагу, що згідно усталеної позиції Верховного Суду, суд апеляційної інстанції повинен перевіряти і аналізувати доводи наведені в апеляційній скарзі і давати вичерпну відповідь лише на важливі і доречні аргументи.

Таким чином, з урахуванням конкретних обставин цього кримінального провадження, Верховний Суд доходить висновку, що касаційна скарга прокурора не містить переконливих доводів, які би дозволили касаційному суду дійти переконання, що оскаржене судове рішення було постановлено з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Таким чином, оскільки з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень убачається, що підстав для задоволення скарги немає, Верховний Суд на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

На цих підставах Верховний Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 18 квітня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 14 серпня 2023 року стосовно ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3