УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 дослідивши матеріали клопотання заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000616 від 07.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, СУ ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000616 від 07.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У зв`язку із проведенням досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню, на підставі ст. ст. 40, 41 КПК України співробітникам УКР ГУНП в Одеській області було надано доручення на проведення слідчих (розшукових) дій з метою встановлення осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення та осіб які займаються можливим збутом або незаконним зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів або вибухових речовин,а також встановлення інших можливих місць незаконного зберігання вогнепальної зброї, бойових припасів або вибухових речовин.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами співробітниками УКР ГУНП в Одеській області було встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України причетний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 30.09.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на корпус до гранати Ф-1 з написом на корпусі: «107 82-77 Т» та предмет, схожий на УЗРГМ з написом на ручці: «УЗРГМ 21-77 349-2», а також два змиви з предметів, схожих на корпус до гранати Ф-1 та УЗРГМ, зроблені на марлеві тампони, змочені дистильованою водою.

В подальшому вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, було визнано речовими доказами в рамках кримінального провадження, оскільки воно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

За викладених обставин, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000616 від 07.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 30.09.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси було проведено обшук домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_3 , в ході якого було виявлено та вилучено: предмет схожий на корпус до гранати Ф-1 з написом на корпусі: «107 82-77 Т» та предмет, схожий на УЗРГМ з написом на ручці: «УЗРГМ 21-77 349-2», а також два змиви з предметів, схожих на корпус до гранати Ф-1 та УЗРГМ, зроблені на марлеві тампони, змочені дистильованою водою.

Прокурор у клопотанні визначив метою накладення арешту на вилучене майно його збереження як речових доказів, хоча при цьому конкретно мету та правову підставу арешту майна не обґрунтував, а лише поверхово послався на положення ст. 170 КПК України, які загалом визначають поняття арешту майна.

На переконання слідчого судді клопотання прокурора про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, прокурором не було зазначено відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно, зокрема, не було доведено його відношення до розслідуваного к/п № 0000616 від 07.09.2022 року та яким чином зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України для речових доказів.

Також, прокурором не було надано контакти власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_3 .

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання, викликати у судове засідання власника тимчасово вилученого майна та прийняти рішення по суті.

Окрім цього, відповідно до вимог ст. 171 КПК України прокурор належним чином не мотивував своє клопотання стосовно того, який зв`язок є між кримінальним правопорушенням, яке розслідується та майном яке належить третій особі.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для встановлення обставин зазначених в мотивувальній частині ухвали, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_2 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000616 від 07.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1