ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/902/21Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/377/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ст. 128 КК
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2023 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Тернопільського апеляційного суду в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2023 року.

Даним вироком,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новосілка Підволочиського району, Тернопільської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, пенсіонера, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначено йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, встановлено іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

З метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_8 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, покладено обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно з вироком суду, 07 травня 2021 року, приблизно о 17 години 00 хвилин, в ході словесного конфлікту, що виник на ґрунті неприязних відносин, ОСОБА_8 , перебуваючи на території автобусної зупинки, в м. Скалат по вул. Тернопільській, Тернопільського району, Тернопільської області, діючи необережно, не маючи прямого умислу на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків, які міг та повинен був передбачити, а також уникнути їх, діючи із злочинною недбалістю, в той час коли ОСОБА_9 знаходився біля нього, штовхнув ОСОБА_9 обома руками в область правого плеча, внаслідок чого ОСОБА_9 втратив рівновагу, впав назад з висоти власного росту та лівим плечем вдарився до асфальтної поверхні. В результаті такого падіння ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження, а саме травму лівого плечового суглобу у виді багато уламкового перелому головки плечової кістки та її вивиху, яка не була небезпечною для життя та у своєму клінічному перебігу супроводжується тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до середньої тяжкості.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить скасувати вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2023 року через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, звільнити його від відбування покарання та покласти обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

Не оспорюючи фактичних обставин справи, які суд визнав доведеними, кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_8 апелянт вказує, що вирок суду першої інстанції підлягає скасування через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Зазначає, що в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 є особою, яка досягла пенсійного віку, а тому жодне з покарань визначених ст. 128 КК України, окрім як позбавлення волі, до нього не може бути застосовано.

Стверджує, що суд безпідставно призначив ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком один рік, тим самим застосував кримінальний закон, який не підлягає застосуванню.

Заслухавши суддю-доповідача, в судових дебатах прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, в судових дебатах та останньому слові обвинуваченого ОСОБА_8 , в судових дебатах його захисника ОСОБА_7 , які не заперечили апеляційну скаргу прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за який його засуджено та кваліфікація його дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних доказів, є обґрунтованими, в апеляції не оспорюються, тому відповідно до вимог ч.1 ст. 404 КПК України, судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України врахував, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, наслідки, що наступили а саме заподіяння потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, врахував, що обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, думку потерпілого та призначив покарання у виді обмеження волі, вмотивувавши прийняте рішення про можливість виправлення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Проте, відповідно до ст. 61 КК України, покарання у виді обмеження волі, не застосовується до осіб, які досягли пенсійного віку.

Санкція статті 128 КК України передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Відповідно до вимог ст. 56, 57 КК України громадські роботи та виправні роботи не застосовуються до осіб, що досягли пенсійного віку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка досягла пенсійного віку, а тому покарання, передбачене ст. 128 КК України у виді громадських робіт, виправних робіт та обмеження волі до нього не може бути застосоване.

За таких обставин, суд першої інстанції необґрунтовано призначив ОСОБА_8 покарання у виді обмеження волі строком один рік, тим самим застосував кримінальний закон, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 407 КПК України апеляційний суд за наслідками апеляційного розгляду вправі скасувати вирок повністю або частково та ухвалити новий вирок.

Згідно з вимогами п.4 ч.1 ст. 409 КПК України, підставою скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції є неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, а згідно вимог п.2 ч.1 ст. 420 КК України апеляційний суд скасовує вирок суду першої інстанції та постановляє свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Суд апеляційної інстанції, призначаючи обвинуваченому покарання, відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю, думку потерпілого, який не настоював на призначенні суворого покарання та за відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, колегія суддів вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення, у виді одного року позбавлення волі та звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Таке покарання, на думку колегії суддів, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,

Ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Підволочиського районного суду Тернопільської області від 13 жовтня 2023 року в частині призначеного ОСОБА_8 покарання - скасувати.

Постановити в цій частині новий вирок, яким вважати ОСОБА_8 засудженим за ст. 128 КК України на один рік позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржений шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців.

Судді