печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001429, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03.10.2022 у справі № 757/26584/22-к, а саме на транспортний засіб «Toyota Land Cruiser 200» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 на праві приватної власності.

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат ОСОБА_5 зазначає, серед іншого, що ОСОБА_4 не є учасником кримінального провадження № 0001429, в межах якого накладено арешт на його транспортний засіб. Вважає, що наявний арешт перешкоджає ОСОБА_4 вільно використовувати транспортний засіб як свою власність, а технічний стан останнього зазначає негативних змін, що наносить збиток власнику майна. Підсумовуючи, просив, зокрема, скасувати арешт майна, накладений на автомобіль «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 та зобов`язати Головне слідче управління Національної поліції України та відділення поліції № 3 Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області повернути ОСОБА_4 або його уповноваженим представникам зазначений автомобіль та реєстраційний документ серії НОМЕР_3 .

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання. Вказав, що сторона обвинувачення відмовилась передати ОСОБА_4 у користування транспортний засіб «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить йому на праві приватної власності. Зауважив, що ОСОБА_4 не має відношення до кримінального провадження, в межах якого накладено арешт на транспортний засіб, на допит не викликався, огляд транспортного засобу був проведений під час його обшуку, на ньому не було виявлено ознак кримінального правопорушення, тому немає підстав для подальшого арешту транспортного засобу.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що із матеріалів кримінального провадження № 001429, яке на даний час направлено до суду, виділено кримінальне провадження № 0000444. Вказав, що згідно інформації, отриманої під час здійснення досудового розслідування, один із фігурантів кримінального провадження за частину коштів, отриманих незаконним шляхом, придбав автомобіль марки «Toyota Land Cruiser 200», номер кузова НОМЕР_2 , та зареєстрував його на ОСОБА_4 . Зауважив, що ОСОБА_4 не мав фінансової можливості придбати такий автомобіль за власні кошти, оскільки декілька років ніде офіційно не працював, не являється засновником, директором чи бенефіціаром суб`єктів господарювання. Зазначив, що вказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, необхідність у його арешті не відпала. Свою позицію виклав письмово.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_5 додав, що орган досудового розслідування не вчинив належні дії, спрямовані на встановлення приналежності означеного автомобіля, та вважає недоведеними твердження прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування. Окрім того, вважає, що звернення із клопотання про скасування арешту подано належним чином в межах кримінального провадження, в якому такий арешт було накладено.

Власник майна ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника та зазначив, що займається сільським господарством та мав достатній дохід для придбання транспортного засобу, на який накладено арешт. Підтвердження наявності такого доходу не мав.

Вислухавши позиції сторін, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, заперечення прокурора з долученими до нього документами, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0001429 від 17.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/26584/22-к задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення управління процесуального керівництва досудовим розслідування у кримінальних провадженнях щодо організованої злочинності Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 та накладено арешт на тимчасово вилучене майно, а саме на транспортний засіб «Toyota Land Cruiser 200», 2017 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 .

Постановою прокурора ОСОБА_3 від 09.03.2023 із матеріалів кримінального провадження № 0001429 виділено кримінальне провадження під № 0000444.

27.04.2023 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 001429 від 17.11.2021 скеровано до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, накладаючи арешт на вказане майно, слідчий суддя дійшов висновку, що є достатні підстави для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

В клопотанні про скасування арешту майна жодним чином не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвали про накладення арешту від 03.10.2022.

Доводи, викладені в клопотанні про скасування арешту майна, не підтверджують як необґрунтованість арешту майна, так і того факту, що наразі відпала потреба у його застосуванні. Так само не обґрунтовує необхідність скасування арешту майна і той факт, що ОСОБА_4 не є учасником кримінального провадження, оскільки з метою збереження речових доказів арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи, незалежно від набуття нею певного процесуального статусу в межах кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

З долученої представником власника майна відповіді на заяву вих. № 49.3-С-1 від 30.01.2023 вбачається, що транспортний засіб «Toyota Land Cruiser 200», д.н.з. НОМЕР_1 , було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001429.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що представником власника майна не доведено необґрунтованості накладення арешту або того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, із чим закон пов`язує можливість скасування арешту, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001429 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1