КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду кримінальне провадження №0001951 стосовно -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сомнітельне Хабаровського Краю Російської Федерації, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, пенсіонера, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бородянського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев'ять) років.

Також цим вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку суд визнав доведеним, що 16.06.2022 року у невстановлений час між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , під час вживання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався конфлікт, під час якого у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 , перебуваючи в тому ж місці, в той же час, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяв до рук сокиру, яка знаходилася у будинку, та умисно і цілеспрямовано наніс обухом сокири невстановлену кількість ударів по тулубу ОСОБА_8 , а також не менше чотирьох ударів по голові останнього, чим спричинив йому: множинні садна лівої скроневої ділянки голови, лівої кисті і правого ліктя, живота і тазу зліва, задньої поверхні грудної клітки в ділянках лопаток і попереку, множинні синці правої щоки, передньої поверхні грудної клітки, лівого плеча, ліктя, передпліччя і кисті, в ділянці тазу зліва, в зоні правої лопатки, правого ліктя і передпліччя, множинні забійні рани волосяної частини голови, а саме в скронево-потиличній ділянці зліва - 1, тім`яно-потиличній ділянці зліва - 2 і тім`яній ділянці справа - 1, масивні крововиливи в м`які тканини лобно-тім`яної ділянки голови справа, лобної, скроневої, тім`яної і потиличної ділянок зліва, відкритий перелом лівої тім`яної кістки склепіння черепа, масивні крововиливи під тверду і м`яку оболонки головного мозку, в шлуночки головного мозку, ділянки забою правої лобної і скроневої долей головного мозку, набряк головного мозку, множинні переломи ребер: 6 по передньо-акселярній лінії справа, 6, 7 по лопатковій лінії справа, 1, 2 по середньо-ключичній зліва, 7, 8, 10 по середньо-акселярній лінії зліва, 9 по задньо-акселярній лінії зліва, масивні крововиливи в м`язи грудної клітки в ділянці ушкоджень, забій лівої легені, нерівномірне кровонаповнення внутрішніх органів, в деяких знижене з ознаками порушення реологічних властивостей крові і морфологічними проявами шокової реакції, тобто тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми та закритої травми грудної клітки, що мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_8 настала внаслідок спричиненої відкритої черепно-мозкової травми у вигляді відкритого перелому тім`яної кістки склепіння черепа з масивними крововиливами під оболонки і в шлуночки головного мозку із явищами забою головного мозку.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 , діючи в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить змінити вирок Бородянського районного суду Київської області від 01.06.2023 року, перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ст. 118 КК України та за цим законом про кримінальну відповідальність призначити йому покарання в межах санкції цієї статті.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що згідно показань ОСОБА_7 конфлікт між ним та загиблим ОСОБА_8 виник саме через неправомірні дії останнього і після того, як ОСОБА_8 почав його бити та душити, ОСОБА_7 з метою захистити себе наніс ОСОБА_8 удари обухом сокири, а тому, на думку апелянта, дії ОСОБА_7 необхідно було кваліфікувати за ст. 118 КК України, як вбивство при перевищенні меж необхідної оборони. Проте, суд не взяв до уваги вказані обставини та не врахував як пом`якшуючу покарання обставину неправомірну поведінку потерпілого, який сам напав на ОСОБА_7 і намагався його задушити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження №0001951 та апеляційні доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

За приписами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК України. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами дослідженими під час судового розгляду та оціненими відповідно до ст. 94 КПК України, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і не упередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Переглядаючи вирок суду першої інстанції стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 в межах поданої захисником ОСОБА_6 апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону під час розгляду даного кримінального провадження та при ухваленні вироку судом були дотримані.

Так суд першої інстанції, відповідно до положень ч. 1 ст. 337 КПК України, провівши в межах висунутого обвинувачення судовий розгляд даного кримінального провадження, допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 , який свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, вказуючи, що за місцем свого проживання 16.06.2022 року з ОСОБА_8 вживали горілку, між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_8 його вдарив та почав душити, після чого він взяв сокиру, обухом якої наніс удари по голові ОСОБА_8 , однак скільки ударів наніс не пам"ятає, дослідивши зібрані в установленому законом порядку докази та за встановлених фактичних обставин, дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, з наведенням в обвинувальному вироку доказів на підтвердження свого висновку, який грунтується на показаннях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також на письмових доказах, зокрема: протоколі огляду місця події від 17.06.2022 року; протоколі проведення слідчого експерименту від 01.08.2022 року; висновку судово-медичної експертизи № 150 від 09.09.2022 року; чисельних висновках експертів та речових доказах.

Наведені у вироку висновки про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та оціненими відповідно до положень ст. 94 КПК України доказами, які визнані судом належними, допустимими і достовірними доказами, а їх сукупність достатніми для ухвалення обвинувального вироку у даному кримінальному провадженні.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він лише захищався від дій потерпілого, який його вдарив та почав душити, а тому з метою припинення неправомірних дій останнього, він схопив сокиру, обухом якої вдарив нападника, а також доводи апеляційної скарги захисника щодо невірної кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 115 КК України та наявності підстав для кваліфікації його дій за ст. 118 КК України, як вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони суперечать встановленим судом фактичним обставинам, спростовуються сукупністю наведених у вироку доказів та спрямовані на уникнення обвинуваченим ОСОБА_7 відповідальності за скоєне.

Обставин, які б вказували на те, що вбивство потерпілого ОСОБА_8 обвинувачений вчинив при перевищенні меж необхідної оборони від суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого, матеріали кримінального провадження не містять, не вказував на ці обставини ОСОБА_7 і під час слідчого експерименту проведеного 01.08. 2022 року за участі його захисника ОСОБА_6 . При цьому під час допиту в суді першої інстанції обвинувачений підтвердив, що надані ним під час слідчого експерименту показання відповідають дійсності.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції, який керуючись критерієм доведеності винуватості особи поза розумним сумнівом, були встановлені і досліджені всі обставини кримінального провадження, з`ясування яких має істотне значення для прийняття процесуального рішення, що наведені у вироку докази зібрані у відповідності з вимогами КПК України та обгрунтовано визнані належними і допустимими, які доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а тому доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 про наявність в діях останнього ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України є безпідставними і задоволенню не підлягають.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, зважаючи на конкретні обставини справи, враховуючи вищезазначені факти і дані про його особу, який є особою похилого віку, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, посередньо характеризується та за відсутності обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, призначив останньому покарання, яке відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорущень.

Процесуальних порушень, як під час досудового слідства, так і під час розгляду провадження в суді першої інстанції, які б давали підстави сумніватися в правильності прийнятого судом рішення, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає вирок стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 законним, обгрунтованим та вмотивованим і підстав для його зміни, про що ставиться питання в апеляційній скарзі його захисника, не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бородянського районного суду Київської області від 01 червня 2023 року у кримінальному провадженні №0001951 стосовно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: ________________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3