Справа № 206/3541/23
Провадження № 1-кс/206/1379/23
УХВАЛА

08 листопада 2023 року в залі суду в м. Дніпро слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваної з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 28.05.2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 260 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

08.11.2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська від старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_3 надійшло вищезазначене клопотання.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у травні 2014 року (точний час та дату під час досудового розслідування встановити не виявилося можливим), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на вимогу передачі чужого майна з погрозою насильства над ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та членами його сім`ї, вчинене з погрозою вбивства чи заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, з метою вчинення зазначеного кримінального правопорушення вступив у злочинну змову з колишньою дружиною ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ще двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, розподіливши при цьому злочинні ролі, а саме: ОСОБА_7 повинна була викликати ОСОБА_6 до визначеного ними місця, а ОСОБА_5 та невстановлені в ході досудового розслідування особи повинні були із застосуванням вогнепальної зброї зломити волю та здатність до опору з боку ОСОБА_6 і примусити останнього до передачі ним майна, а саме грошових коштів у розмірі, еквівалентному 3000 доларам США.

27 травня 2014 року (більш точний час в ході досудового слідства встановити не виявилося можливим) ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 та двома невстановленими в ході розслідування особами, керуючись корисним мотивом, реалізуючи спільний з ними злочинний умисел, зателефонувала ОСОБА_6 та запропонувала зустрітися 28 травня 2014 року у нотаріальній конторі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1 , під приводом підписання ним заяви про надання згоди на переміщення їх спільної дитини за кордон.

28 травня 2014 року у денний час доби (більш точний час в ході досудового слідства встановити не виявилося можливим) ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, прибула за адресою: АДРЕСА_1 , де зустрілася із ОСОБА_6 та одразу ж зателефонувала ОСОБА_5 та невстановленим у ході досудового розслідування особам, повідомивши останнім, що ОСОБА_6 знаходиться у даному місці.

Через декілька хвилин після цього ОСОБА_5 та двоє невстановлених в ході досудового розслідування осіб, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , керуючись корисним мотивом, реалізуючи спільний з нею злочинний умисел, прибули за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись біля вказаної будівлі, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_6 удар рукою в обличчя, причинивши йому фізичний біль, та дістав предмет, зовні схожий на вогнепальну зброю - пістолет Макарова, пересмикнув затвор і, навівши його на ОСОБА_6 , наказав останньому не чинити опір та стати на коліна, загрожуючи у разі непокори спричиненням тілесних ушкоджень та вбивством.

У цей же час двоє невстановлених в ході досудового розслідування осіб, реалізовуючи спільний із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 злочинний умисел, вийшли з автомобіля, на якому вони разом з ОСОБА_5 прибули до місця вчинення кримінального правопорушення, та стали слідкувати за оточуючою обстановкою, демонструючи при цьому наявність у них предметів, зовні схожих на автоматичну вогнепальну зброю по типу автомата Калашникова, та предметів, зовні схожих на вогнепальну зброю по типу пістолета Макарова, чим дали зрозуміти ОСОБА_6 реальність їх погроз у разі невиконання останнім вимог ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , усвідомлюючи підтримку з боку двох невстановлених у ході досудового розслідування осіб, продовжуючи реалізовувати спільний з ними та ОСОБА_7 злочинний умисел, погрожуючи ОСОБА_6 фізичним насиллям та вбивством, а також тортурами й обмеженням його прав і свобод у вигляді позбавлення волі, став вимагати у ОСОБА_6 гроші у розмірі 3000 доларів США. Після чого, під загрозою зброї, ОСОБА_5 наказав ОСОБА_6 сісти до автомобіля ОСОБА_7 , на якому остання, у супроводі ОСОБА_5 та двох невстановлених у ході досудового розслідування осіб, які рухалися за ними на іншому автомобілі, доставили ОСОБА_6 проти його волі за місцем його мешкання за адресою: АДРЕСА_2 . При перевезенні ОСОБА_6 до вказаного місця ОСОБА_7 , усвідомлюючи підтримку з боку ОСОБА_5 та двох невстановлених в ході досудового розслідування осіб, з метою доведення злочинного умислу до кінця, застосовуючи психічне насилля, погрожувала ОСОБА_6 та членам його сім`ї вбивством.

В результаті спільних дій, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та двоє невстановлених у ході досудового розслідування осіб шляхом застосування до ОСОБА_6 фізичного та психологічного насилля, залякали його, зламали його волю та здатність до опору і, знаходячись за зазначеною адресою, заволоділи грошима ОСОБА_6 у розмірі 3000 доларів США, що еквівалентно 35129,31 гривні України, які ОСОБА_6 на вимогу ОСОБА_5 передав безпосередньо йому. В наслідок протиправних дій ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та двох невстановлених у ході досудового розслідування осіб ОСОБА_6 завдано матеріальну шкоду у зазначеному розмірі.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8

27.01.2015 складено повідомлення про підозру стосовно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, з яким вона не була ознайомлена, оскільки остання проживає на території, яка тимчасово непідконтрольна Україні.

04.02.2015 підозрювану ОСОБА_7 оголошено у розшук

Враховуючи, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, та яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, тривалість протиправних дій та зухвалість, з якою воно було скоєно, що вказує про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме, знаходячись на свободі ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.189 КК України, у якому вона підозрюється.

На підставі викладеного слідчий просить суд надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування стосовно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а.с. 1-2).

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі з обставин викладених у ньому.

Слідчий суддя встановив, що 28.05.2014 року ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та двома невстановленими особами, які представились представниками народної самооборони Луганська заподіяли тілесні ушкодження ОСОБА_6 , з застосуванням вогнепальної зброї та насильства позбавили останнього волі, та в подальшому заволоділи грошима останнього в сумі 3 тис. доларів СІІІА за його визволення. Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.05.2014 року за №0000068 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 189 КК України. У травні 2014 року ОСОБА_5 вступив у не передбачене законом збройне формування, яке діяло на території м. Луганська та Луганської області під керівництвом ОСОБА_9 , після чого здійснював з вогнепальною зброєю охорону захопленої будівлі Луганської обласної адміністрації та охорону ОСОБА_9 . Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.02.2015 року за №0000068 за правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 260 КК України (а.с. 3).

Також судом оглянуто копію протоколу допиту потерпілого, копію повідомлення про підозру від 27 січня 2015 року, постанову про оголошення розшуку підозрюваного від 04 лютого 2015 року та інші матеріали.

Дослідивши подані матеріали, приходжу до висновку про необхідність задовольнити клопотання.

Згідно з ч.1 ст.188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч.2 ст. 189 КПК України клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою приводу розглядається слідчим суддею, судом негайно після одержання цього клопотання.

У відповідності до ч. 1 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

3) відкликання ухвали прокурором (ч. 1 ст. 190 КПК України).

Статтею 191 КПК України передбачено, що затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Врахувавши дійсні обставини справи, що підозрювана ОСОБА_7 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності переховується від органів досудового розслідування та суду, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання підозрюваної з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Вважаю за доцільне встановити термін дії даної ухвали на строк шість місяців.

Також суд на виконання вимог ч. 2 ст. 190 КПК України зазначає контактні дані прокурора ОСОБА_4 : адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 , телефон НОМЕР_1 ..

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 188-190, 307, 309, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Луганській області майора поліції ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання підозрюваної з метою її приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, відомості про яке 28.05.2014 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000068 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189, ч. 2 ст. 260 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з метою її приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Дана ухвала про дозвіл на затримання втрачає законну силу 08 травня 2024 року.

Ухвала слідчого судді про надання дозволу на затримання оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1