Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3168/23

Номер провадження: 1-кс/511/1817/23

05.12.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , (відеоконференційно)

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання слідчого СВ Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_4 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Нова Каховка, Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, утриманців не має, перебуваючого на військовій службі у військовій частині ,не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 та ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане клопотання, в обґрунтування якого слідчий зазначив, що відповідно до ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» солдата ОСОБА_5 призвано на військову службу за мобілізацією та направлено до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовці під час проходження військової служби повинні свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Однак, ОСОБА_5 , діючи у порушення вказаних вимог законодавства, за наступних обставин вчинив кримінальне правопорушення направлене проти життя та здоров`я особи.

Так, солдат ОСОБА_5 , 09.10.2023 близько 19:20 год. на транспортному засобі «TOYOTA RAV4 сірого кольору, д/з НОМЕР_2 , який перебуває у нього в користуванні, спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 приїхав до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з метою з`ясування стосунків із ОСОБА_9 , начебто за зґвалтування його доньки ОСОБА_8 , проте ОСОБА_9 не було за місцем мешкання, адже останній проходить військову службу. В цей час у ОСОБА_5 виник умисел на умисне заподіяння смерті ОСОБА_10 , матері ОСОБА_9 , шляхом підриву корпусу ручної гранати типу Ф-1 з одним засобом підриву УЗРГМ, яку останній попередньо взяв з собою.

Реалізуючи свій злочинний умисел, близько 19:30 год. 09.10.2023, більш точного часу встановити досудовим розслідуванням не вдалося, перебуваючи на території подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10 і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, розуміючи вибухові властивості гранати, та будучи обізнаним про перебування у приміщенні вказаного будинку взяв ручну осколкову гранату Ф-1, яка являється вибуховим пристроєм, призначеним для ураження живої сили, та привів в бойову готовність, шляхом висмикування запобіжної чеки , після чого відпустив запобіжну скобу та кинув її у вікно вищевказаного будинку, внаслідок чого запал УЗРГМ призначений до вибуху розривного заряду було приведено до дії, що призвело до вибуху, всередині приміщення, чим виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 , які виразились у застосуванні ручної оборонної осколкової гранати Ф-1, металевими осколками вибухового пристрою було пошкоджено житлове приміщення та його облаштування, проте ніхто не постраждав. Таким чином ОСОБА_5 , вчинивши всі дії, спрямовані на умисне вбивство, які вважав необхідними для настання смерті ОСОБА_10 , вважаючи, що досяг своєї злочинної мети, залишив місце вчинення злочину, однак наслідки у вигляді смерті ОСОБА_10 не настали, тобто злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, кваліфікованому, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, де особа виконала усі дії які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Крім того, 09.10.2023 при проведенні огляду місця події, а саме приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено на підлозі фрагменти запалу, осколки гранати Ф-1. Вищевказана граната належить ОСОБА_5 , який придбав її у невстановленому місці та невстановлений слідством час, зберігав у невстановленому слідством місці та в подальшому приніс з собою до приміщення домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , з метою її підриву.

Таким чином, ОСОБА_5 , обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікованому як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, ОСОБА_5 , у невстановлений органом досудового розслідування час ті місці, всупереч передбаченому законом порядку привласнив знайдений корпус гранати РГД 5.

Після чого, ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, незаконно перемістив корпус гранати РГД - 5 до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , де і зберігав, без передбаченого законом дозволу.

Органом досудового розслідування 10.10.2023 року в період часу з 03:14 год. по 05:29 год. проведено невідкладний обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , під час проведення якого, у приміщенні гаражу в шафі було виявлено та вилучено корпус ручної осколкової гранати РГД -5, який являється конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини в металевому корпусі та належить до вибухових речовин, який ОСОБА_5 без передбаченого законом дозволу зберігав за місцем свого мешкання.

Таким чином, ОСОБА_5 , обгрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, кваліфікованому як придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Окрім того, 10.10.2023 при проведенні обшуку у приміщенні гаражу, де фактично проживає ОСОБА_5 , виявлено та вилучено речовину рослинного походження сіро-зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, масою (у висушеному стані) 3,68 грам.

Відповідно до Таблиці 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що перебувають у незаконному обігу», затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, 3, 68 грам особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, складає невеликий розмір вказаного особливо небезпечного наркотичного засобу.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, кваліфікованого як незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, без мети збуту.

ОСОБА_5 затриманий 10.10.2023 о 09:40 год., в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 115 та ч.1 ст. 263 КК України.

Підозра ґрунтується на зібраних у кримінальному провадженні доказах

При цьому, органом досудового розслідування встановлено ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

З метою запобігання встановленим ризикам, слідчий та прокурор вважають доцільним застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та зазначили, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам.

Позиція учасників розгляду клопотання.

Слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили задовольнити.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання та просили застосувати запобіжний захист у вигляді домашнього арешту.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду клопотання.

Слідчим відділом Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0000635, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.10.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15 ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 та ч.1 ст. 263 КК України.

Частина перша статті 177 КПК України регламентує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенння частини другої статті 177 КПК України визначають, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Диспозиція частини першої статті 194 КПК України регламентує, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кембел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Крім того, відповідно до практики ЄСПЛ за статтею 5 ЄКПЛ обгрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наразі стороною обвинувачення доведена наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з вчиненням вказаного злочину, та їх кількість достатня для подальшого розслідування.

Відповідно до статті 12 КК України, злочин, передбачений частиною 1 статті 115 КК України за класифікацією відноситься до особливо тяжкого.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При цьому, стороною обвинувачення доведена наявність достатніх підстав вважати, що існують наразі наступні ризики, які передбачені диспозицією статті 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків та потерпілого, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Суд звертає особливу увагу на вчинення правопорушення з застосуванням зброї у воєнний період , що є основним при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і превалює над іншими ризиками.

Окрім того, слідчий суддя зазначає, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК України.

Згідно практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

При розгляді можливості застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, врахувавши особу підозрюваного, встановлені ризики, а також те, що останній підозрювається у вчиненні особливо тяжкого злочину, яке вчинено в умовах воєнного стану, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі з метою запобігання встановленим ризикам буде недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів, а ніж тримання під вартою.

При цьому, пункт другий частини 4 статті 183 КПК України регламентує, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який був направлений на спричинення смерті людині.

Частина друга статті 197 КПК України регламентує, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

З матеріалів клопотання встановлено, що підозрюваного в порядоку статті 208 КПК України було затримано 10 жовтня 2023 року.

04 грудня 2023 року керівником Одеської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 10.01.2024 року.

Окрім того, відповідно до пункту 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати (продовжити) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах строку досудового розслідування , тобто до 09.01.2024 року ( включно ) з утриманням його в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», місцезнаходження юридичної особи: Люстдорфська дорога, 11, місто Одеса, Одеська область, 65059.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1