Справа № 464/2308/14-к
пр.№ 1/464/1/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2023 м. Львів

Колегія суддів Сихівського районного суду м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мордовські Пошати Елініковського району Мордовської АРСР, мордвина, громадянина України, громадянина російської федерації, не одруженого, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання в Україні за адресою: АДРЕСА_2 , останнє відоме місце проживання в російській федерації - Московська область, раніше не судимий, -

за ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п. «а», «и», «і» ст.93 КК України (1960 року), ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п. «а», «з», «и», «і» ст.93 КК України (1960 року), ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.1, 6, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п. 1, 6, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.1 ст.263 КК України

в с т а н о в и л а:

У період серпня-жовтня 2000 року у містах Львові та Києві мешканець міста Києва ОСОБА_8 та мешканці міста Львова ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які засуджені вироком Франківського районного суду м. Львова від 13-25.10.2017, який вступив у законну силу, для вчинення у місті Києві із застосуванням вогнепальної зброї умисного вбивства президента Народної компанії «Цемекс енерго» ОСОБА_11 , на замовлення невстановлених на даний час слідством осіб з метою отримання від останніх для особистого збагачення грошової винагороди в сумі 30 000 доларів США та часток у збудованій у майбутньому за рахунок коштів цих невстановлених слідством замовників вбивства на базі відпочинку у м.Славську Львівської області створили стійке мобільне злочинне об`єднання організовану групу.

До участі у наведеній групі та вчиненні у її складі підготовки та скоєння наведеного вбивства ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залучили мешканців міста Львова ОСОБА_12 , який засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 13-25.10.2017, особи, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, та інших невстановлених слідством на даний час осіб.

Створена ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 організована група мала наступні ознаки: чітка організаційна структура та розподіл у ній злочинних ролей й функцій, високий рівень внутрішньої організації та дисципліни, сувора підпорядкованість членів керівникам даного злочинного угрупування, елементи постійної конспірації та приховування злочинної діяльності цього стійкого угрупування та кожного окремого члена, попереднє тривале вивідування даних та відомостей про потерпілого ОСОБА_11 , вистежування його та вивчення у ході цього способу його життя, роботи, побуту, охорони, можливості чинити опір, наявності транспортних засобів, засобів зв`язку, зброї, інших особистих і спеціальних характеристик, а також шляхів та способів підходу до нього з метою вбивства та втечі після його вчинення, глибоке розроблення загального плану та деталей вбивства потерпілого ОСОБА_11 , чітке узгодження дій учасників групи під час стеження за потерпілим, у ході його вбивства та після скоєння останнього, підготовка шляхів та способів втечі після вбивства та запобігання затриманню правоохоронними органами, використання для підготовки і організації вчинення вбивства наявних у користуванні приміщень та транспортних засобів, розподіл отриманих від виконання замовлення по цьому вбивству грошей в якості винагороди між членами наведеного злочинного угрупування в залежності від ролі та участі кожного з них у підготовці та вчиненні даного вбивства.

Згідно злочинного розподілу ролей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 здійснювали загальне керівництво організованою групою та її членами окремо з питань: організації збору інформації і даних про особу потерпілого ОСОБА_11 та стеження за ним, оброблення цих даних та організації їх перевірки, підготовки та вчинення вбивства вказаного потерпілого, розроблення плану даного вбивства та втечі після його вчинення, безпосереднього керівництва учасниками групи у ході стеження за потерпілим, підготовки та вчинення його вбивства, організації конспірації та переховування учасників організованої групи, забезпечення виконавця вбивства ОСОБА_12 вогнепальною зброєю та набоями для досягнення злочинної мети вбивства потерпілого ОСОБА_11 , а також розподіл між членами групи отриманих від невстановлених слідством замовників грошей для підготовки та вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_11 та в якості винагороди за це вбивство.

Для стеження, підготовки та вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_11 члени організованої групи використовували: наявний у користуванні ОСОБА_8 автомобіль «БМВ-525» червоного кольору, н.з. НОМЕР_1 ; належний на праві власності та наявний у користуванні ОСОБА_9 автомобіль «Форд-Скорпіо» білого кольору, н.з. НОМЕР_2 ; належний на праві власності та наявний у користуванні ОСОБА_10 автомобіль «Ауді-80» синього кольору, н.з. НОМЕР_3 ; інші невстановлені слідством транспортні засоби; засоби зв`язку наявні у членів організованої групи мобільні телефони.

У період жовтня початку грудня 2000 року у м.Києві ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та особи, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, інші невстановлені слідством на даний час особи, діючи у складі організованої групи з метою досягнення своєї спільної злочинної мети вбивства потерпілого ОСОБА_11 , здійснювали збір інформації та даних про останнього, безпосереднє стеження за ним для вивчення способу його життя, роботи, побуту, охорони, можливості чинити опір, наявності транспортних засобів, засобів зв`язку, зброї, інших особистих і спеціальних характеристик, а також шляхів та способів підходу до нього з метою вбивства та втечі після його вчинення.

План вбивства потерпілого ОСОБА_11 розробили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , виходячи із зібраних наведених вище даних та відомостей, а також результатів вистежування. Згідно цього плану безпосередньо вбивство потерпілого ОСОБА_11 упродовж листопада грудня 2000 року поруч або у приміщенні ЗАТ «Народної компанії «Енергетичні ресурси» на території ВАТ Веркон у місті Києві на пр. Перемоги, 67, повинен вчинити ОСОБА_12 із застосуванням вогнепальної зброї - пістолета, за що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пообіцяли виплатити йому грошову винагороду у сумі 8 000 доларів США та надати частку у збудованій у майбутньому за рахунок коштів невстановлених слідством замовників вбивства бази відпочинку у м. Славську Львівської області, на що ОСОБА_12 погодився.

Під час стеження за потерпілим ОСОБА_11 та підготовки до вчинення його вбивства у період жовтня-початку грудня 2000 року з наміром приховування своєї злочинної діяльності та забезпечення конспіративності своїх протиправних дій члени організованої групи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та особи, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, інші невстановлені слідством на даний час особи періодично змінювали місця свого перебування у м.Києві та проживали: у готелі «Снайпер» за адресою АДРЕСА_3 ; у невстановленому слідством готелі у місті Ірпінь Київської області; у кв. АДРЕСА_4 ; у кв. АДРЕСА_5 ; у невстановленій слідством квартирі у буд. АДРЕСА_6 ; інших невстановлених слідством житлових квартирах у м.Києві, котрі винаймали та оплачували вартість проживання у них ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за рахунок наданих для цих цілей невстановленими слідством замовниками вбивства потерпілого ОСОБА_11 грошей.

З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи в групі за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та особою, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, іншими членами цього злочинного угрупування, придбали у невстановленої слідством особи у м.Львові за невстановлених слідством обставин невстановлений слідством пістолет калібру 6,35 мм, котрим може бути самозарядна або автоматична вогнепальна зброя, призначена для стрільби набоями Браунінга калібру 6,35 мм, у тому числі невстановлений слідством пістолет іноземного виробництва «Астра», а також набої Браунінга калібру 6,35 мм, призначені для стрільби з цього пістолета, та невстановлений слідством глушник до нього, після чого у невстановлений слідством час у жовтні-листопаді 2000 року на автомобілі ОСОБА_10 «Ауді-80», н.з. НОМЕР_3 , перевезли їх з м.Львова до м.Києва, де у період листопада початку грудня 2000 року надали ОСОБА_12 для вчинення останнім з цього пістолета вбивства потерпілого ОСОБА_11 . При цьому, вказаний пістолет, набої та глушник до нього у період жовтня початку грудня 2000 року ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та особи, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, зберігали за наведеними вище місцями свого перебування у м.Києві, а також у зазначених вище транспортних засобах членів організованої групи.

Біля 8-9 години ранку у невстановлений слідством день наприкінці листопада 2000 року ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та особи, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, на автомобілі останнього «Ауді-80», н.з. НОМЕР_3 , діючи згідно наперед розробленого плану та за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 по реалізації своїх злочинних намірів щодо вбивства потерпілого ОСОБА_11 , прибули на проїжджу частину на проспекті Перемоги, 67, у м.Києві навпроти території ВАТ «Веркон», де розташоване приміщення ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси».

У цей же час ОСОБА_8 , діючи згідно наперед розробленого плану та за попередньою змовою спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та особою, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, іншими невстановленими слідством особами по реалізації наведеного злочинного наміру щодо вбивства потерпілого ОСОБА_11 , на власному автомобілі «БМВ-525», н.з. НОМЕР_1 , привіз на вказане місце наведений невстановлений слідством пістолет калібру 6,35 мм, набої та глушник до нього, котрі у зазначеному автомобілі надав ОСОБА_12 для вчинення останнім умисного вбивства потерпілого ОСОБА_11 .

Однак, враховуючи присутність сторонніх осіб та перебування поруч із наперед запланованим місцем вбивства потерпілого ОСОБА_11 зазначеного автомобіля «БМВ-525», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , діючи згідно наперед розробленого плану та за попередньою домовленістю із ОСОБА_10 та іншими членами організованої групи, прийняли рішення перенести на інший більш зручний для них час вчинення із застосуванням вогнепальної зброї умисного вбивства потерпілого ОСОБА_11 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність по реалізації наведених злочинних намірів, у вечірній час 07.12.2000 року ОСОБА_9 , діючи згідно наперед розробленого плану та у складі організованої групи спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та особою, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, іншими невстановленими слідством особами, у ході здійснення зовнішнього спостереження встановив, що потерпілий ОСОБА_11 знаходиться у своєму робочому офісі у приміщенні ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси» на території ВАТ «Веркон» у м.Києві на просп.Перемоги, 67, про що повідомив ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та особу, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, інших членів організованої групи. З урахуванням сприятливої обстановки для здійснення своєї злочинної мети, члени злочинної групи прийняли рішення про негайне вчинення ОСОБА_12 із застосуванням вогнепальної зброї умисного вбивства ОСОБА_13 у приміщенні наведеної компанії увечері того ж дня.

Біля 22-23 год. 07.12.2000 року ОСОБА_12 , маючи при собі наведений пістолет, споряджений набоями, запасну обойму із набоями і глушник до цього пістолета, та особою, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, діючи згідно наперед розробленого плану та у складі організованої групи спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими слідством особами по реалізації своїх злочинних намірів щодо умисного вбивства на замовлення потерпілого ОСОБА_11 , прибули до входу на територію ВАТ «Веркон» у м.Києві на просп.Перемоги, 67, де особа, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, відповідно розподілу злочинних ролей залишився спостерігати за навколишньою обстановкою та повинен був зупинити автомобіль «таксі» для їх втечі з місця вбивства потерпілого.

ОСОБА_12 , будучи озброєним зазначеною вогнепальною зброєю, спорядженою набоями і глушником та готовою до вчинення вбивства, згідно наперед розробленого плану вбивства та розподілу злочинних ролей, діючи у складі організованої групи спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , особою, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження та іншими невстановленими слідством особами, проник на територію ВАТ «Веркон» у м.Києві на просп. Перемоги, 67, де упродовж 23-24 год. 07.12.2000 року візуально спостерігав за розташованим на цій території приміщенням ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси» та прилеглою територією, у ході чого встановив, що у офісі потерпілого ОСОБА_11 горить світло та на подвір`ї знаходиться його автомобіль «Вольво S90».

Біля 23 год. 30 хв. 24 год. 00 хв. 07.12.2000 року ОСОБА_12 , будучи озброєним зазначеною вогнепальною зброєю, спорядженою набоями та глушником, діючи згідно наперед розробленого плану вбивства та розподілу злочинних ролей у складі організованої групи спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та особою, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, іншими невстановленими слідством особами, перебуваючи на зазначеному місці території ВАТ «Веркон» зауважив, що у приміщенні офісу потерпілого ОСОБА_11 вимкнули світло, після чого він відразу ж зайшов у загальний під`їзд приміщення ВАТ «Веркон», де знаходиться офіс ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси», де зупинився на першому поверсі та очікував на потерпілого ОСОБА_11 для вчинення його вбивства на замовлення із використанням вогнепальної зброї. У цей момент ОСОБА_12 побачив, що у загальному під`їзді зазначеного приміщення по сходах на перший поверх спускається потерпілий ОСОБА_14 , 1962 р.н., який на той час був особистим водієм потерпілого ОСОБА_11 та якого ОСОБА_12 помилково сприйняв як особу потерпілого ОСОБА_11 .

Біля 23 год. 30 хв. 24 год. 00 хв. 07.12.2000 року на першому поверсі та на сходах між першим і другим поверхами загального під`їзду приміщення ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси» на території ВАТ «Веркон» у м.Києві на пр.Перемоги, 67, ОСОБА_12 , маючи намір на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_11 з корисливих мотивів та на замовлення, діючи згідно наперед розробленого плану та розподілу злочинних ролей у складі організованої групи спільно із ОСОБА_8 , який мав спільну із ОСОБА_12 злочинну мету, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , особою, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, іншими невстановленими слідством особами з метою здійснення цього злочинного наміру, із застосуванням невстановленого слідством пістолета калібру 6,35 мм, котрим може бути споряджена набоями Браунінга калібру 6,35 мм самозарядна або автоматична вогнепальна зброя зазначеного калібру, у тому числі невстановлений слідством пістолет іноземного виробництва «Астра», спорядженого набоями до нього Браунінга калібру 6,35 мм та глушником, вчинив не менше восьми пострілів у потерпілого ОСОБА_14 , помилково сприймаючи його за особу потерпілого ОСОБА_11 , у ході чого умисно заподіяв йому наступні поранення: вогнепальне кульове проникаюче поранення лівої плевральної порожнини та черевної порожнини із пошкодженням лівої легені, шлунково-обвідної зв`язки із розвитком лівобічного гемотораксу, гемоперитонеума; вогнепальне кульове поранення м`яких тканин голови, лівого плеча без пошкодження магістральних судин, котрі згідно висновку судово-медичної експертизи від 16.03.2001 року за № 226/Э відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя. Однак потерпілий ОСОБА_11 залишився живими з причин, що не залежали від волі ОСОБА_8 та інших членів організованої групи.

З метою уникнення відповідальності за ці особливо тяжкі злочини ОСОБА_12 та особа, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, втекли з місця їх вчинення, після чого тоді ж ОСОБА_8 на зазначеному автомобілі «БМВ-525», н.з. НОМЕР_1 , вивіз з м.Києва ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та особи, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, відвіз у село Бабин Рівненської області, куди також прибув ОСОБА_10 .

У період 7-9 грудня 2000 року у цьому населеному пункті ОСОБА_9 , діючи згідно розподілу злочинних ролей та у складі організованої групи спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та іншими невстановленими слідством особами, виплатив ОСОБА_12 та особі, матеріали кримінальної справи щодо якої виділені в окреме провадження, грошову винагороду за вчинення наведених злочинів у розмірі 900 доларів США.

У період березня-травня 2001 року у містах Львові та Києві мешканець міста Києва ОСОБА_8 та мешканці міста Львова ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , для вчинення у місті Києві із застосуванням невстановленого слідством медичного препарату, що призводить до смерті людини та котрим може бути «піпекуроній бромід», умисного вбивства директора товариства з обмеженою відповідальністю Скандинавія ОСОБА_15 , 1959 р.н., на замовлення невстановлених на даний час слідством осіб з метою отримання від останніх для особистого збагачення грошової винагороди в сумі 40 000 доларів США створили стійке мобільне злочинне об`єднання організовану групу.

До участі у наведеній групі та вчиненні у її складі підготовки та скоєння наведеного вбивства ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 залучили мешканців міста Львова ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , який засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 13-25.10.2017.

Створена ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 організована група мала наступні ознаки: чітка організаційна структура та розподіл у ній злочинних ролей й функцій, високий рівень внутрішньої організації та дисципліни, сувора підпорядкованість членів керівникам даного злочинного угрупування, елементи постійної конспірації та приховування злочинної діяльності цього стійкого угрупування та кожного окремого члена, попереднє тривале вивідування даних та відомостей про потерпілого ОСОБА_15 , вистежування його та вивчення у ході цього способу його життя, роботи, побуту, охорони, можливості чинити опір, наявності транспортних засобів, засобів зв`язку, зброї, інших особистих і спеціальних характеристик, а також шляхів та способів підходу до нього з метою вбивства та втечі після його вчинення, глибоке розроблення загального плану та деталей вбивства потерпілого ОСОБА_15 , чітке узгодження дій учасників групи під час стеження за потерпілим, у ході його вбивства та після скоєння останнього, підготовка шляхів та способів втечі після вбивства та запобігання затриманню правоохоронними органами, використання для підготовки і організації вчинення вбивства наявних у користуванні приміщень та транспортних засобів, розподіл отриманих від виконання замовлення по цьому вбивству грошей в якості винагороди між членами наведеного злочинного угрупування в залежності від ролі та участі кожного з них у підготовці та вчиненні даного вбивства.

Згідно злочинного розподілу ролей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 здійснювали загальне керівництво організованою групою та її членами окремо з питань: організації збору інформації і даних про особу потерпілого ОСОБА_15 та стеження за ним, у тому числі здійснення для цього відео зйомки, оброблення цих даних та організації їх перевірки, підготовки та вчинення вбивства вказаного потерпілого, розроблення плану даного вбивства та втечі після його вчинення, безпосереднього керівництва учасниками групи у ході стеження за потерпілим, підготовки та вчинення його вбивства, організації конспірації та переховування учасників організованої групи, забезпечення виконавця вбивства ОСОБА_16 медичним препаратом, котрий призводить до смерті людини та котрим може бути «піпекуроній бромід», для досягнення злочинної мети вбивства потерпілого ОСОБА_15 , а також розподіл між членами групи отриманих від невстановлених слідством замовників грошей для підготовки та вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_15 та в якості винагороди за це вбивство.

Для стеження, підготовки та вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_15 члени організованої групи використовували: наявний у користуванні ОСОБА_8 автомобіль «БМВ-525» червоного кольору, н.з. НОМЕР_1 ; належний на праві власності та наявний у користуванні ОСОБА_9 автомобіль «Форд-Скорпіо» білого кольору, н.з. НОМЕР_2 ; належний на праві власності та наявний у користуванні ОСОБА_10 автомобіль «Ауді-80» синього кольору, н.з. НОМЕР_3 ; інші невстановлені слідством транспортні засоби; засоби зв`язку наявні у членів організованої групи мобільні телефони; відеокамеру іноземного виробництва фірми «Соні».

У період квітня початку серпня 2001 року у м.Києві ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , діючи у складі організованої групи з метою досягнення своєї спільної злочинної мети вбивства потерпілого ОСОБА_15 , здійснювали збір інформації та даних про останнього, безпосереднє стеження за ним, у тому числі відеозйомку поруч із місцем його проживання у буд. АДРЕСА_7 та роботи по АДРЕСА_8 , поруч із станцією метро «Чернігівська» у м.Києві, для вивчення способу його життя, роботи, побуту, охорони, можливості чинити опір, наявності транспортних засобів, засобів зв`язку, зброї, інших особистих і спеціальних характеристик, а також шляхів та способів підходу до нього з метою вбивства та втечі після його вчинення, у ході чого також отримали у невстановленої слідством особи за невстановлених слідством обставин фотографію із зображенням потерпілого ОСОБА_15 , котру у період червня-липня 2001 року у м.Києві ОСОБА_10 надав ОСОБА_12 та ОСОБА_16 з метою вивчення ними зовнішнього портрета особи потерпілого та уникнення помилок в об`єкті вбивства.

План вбивства потерпілого ОСОБА_15 розробили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , виходячи із зібраних наведених вище даних та відомостей, а також результатів вистежування. Згідно цього плану вбивство потерпілого ОСОБА_15 у серпні 2001 року у загальному коридорі поруч із входом у ліфтову кабіну на шостому поверсі під`їзду № 3 буд. АДРЕСА_7 поруч із місцем його проживання у кв. АДРЕСА_9 у зазначеному будинку та у кабіні ліфта цього під`їзду повинен вчинити ОСОБА_16 шляхом здійснення за допомогою медичного шприца ін`єкції потерпілому невстановленого слідством медичного препарату, що призводить до смерті та котрим може бути «піпекуроній бромід», за що ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи спільно із ОСОБА_8 , пообіцяли виплатити ОСОБА_16 грошову винагороду у сумі 7 000 доларів США, на що він погодився. При цьому, згідно цього плану ОСОБА_12 шляхом відволікання уваги консьєржа повинен забезпечити безперешкодний прохід у зазначений під`їзд будинку ОСОБА_16 для вчинення вбивства потерпілого.

Під час підготовки до вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_15 та стеження за ним у період травня початку серпня 2001 року з наміром приховування своєї злочинної діяльності та забезпечення конспіративності своїх протиправних дій члени організованої групи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , діючи спільно із ОСОБА_8 , періодично змінювали місця свого перебування у м.Києві та проживали: у готелі «Снайпер» за адресою АДРЕСА_3 ; у невстановленому слідством готелі «Антон» у Київській області; у кв. АДРЕСА_4 ; у невстановленій слідством квартирі у буд. АДРЕСА_6 ; у невстановленому слідством приватному будинку у м.Києві, котрі винаймали та оплачували вартість проживання у них ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за рахунок наданих для цих цілей невстановленими слідством замовниками вбивства потерпілого ОСОБА_15 грошей.

З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_10 , діючи в складі організованої групи спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , придбав у невстановленої слідством особи у м.Львові за невстановлених слідством обставин невстановлений слідством медичний препарат, котрий призводить до смерті людини та котрим може бути «піпекуроній бромід», після чого у невстановлений слідством час у червні липні 2001 року на своєму автомобілі «Ауді-80», н.з. НОМЕР_3 , перевіз його з м.Львова до м.Києва, де у період червня серпня 2001 року надав ОСОБА_12 та ОСОБА_16 для вчинення останнім вбивства потерпілого ОСОБА_15 .

Безпосередньо перед вчиненням вбивства потерпілого ОСОБА_15 у період 27-28.08.2001 року за місцем свого перебування у невстановленому слідством приватному будинку у м.Києві ОСОБА_12 , діючи згідно наперед розробленого плану вбивства, розподілу злочинних ролей та у складі організованої групи спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , попередньо приготував до застосування для вчинення вбивства наведений медичний препарат, котрий надав ОСОБА_16 .

Біля 07-08 години 28.08.2001 року ОСОБА_16 , маючи при собі медичний шприц із наведеним медичним препаратом, та ОСОБА_12 , діючи згідно наперед розробленого плану та у складі організованої групи спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 по реалізації своїх злочинних намірів щодо умисного вбивства на замовлення потерпілого ОСОБА_15 , прибули до буд. АДРЕСА_7 , де ОСОБА_12 згідно розподілу злочинних ролей залишився спостерігати за навколишньою обстановкою та повинен був забезпечити автомобіль «таксі» для їх втечі з місця вбивства потерпілого.

ОСОБА_16 , маючи при собі шприц із наведеним невстановленим слідством медичним препаратом, котрий призводить до смерті людини, згідно наперед розробленого плану вбивства та розподілу злочинних ролей, діючи у складі організованої групи спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , зайшов у загальний під`їзд № 3 за місцем проживання потерпілого ОСОБА_15 у буд. АДРЕСА_7 , де піднявся на шостий поверх, сховався на перехідному балконі загального під`їзду та спостерігав за появою у цьому коридорі потерпілого ОСОБА_15 . У цей момент ОСОБА_16 побачив, що потерпілий ОСОБА_15 йшов по загальному коридору у напрямку дверей ліфта на шостому поверсі наведеного під`їзду.

Біля 08 год. 00 хв. 28.08.2001 року поруч із входом у ліфтову кабіну у загальному коридорі на шостому поверсі під`їзду № 3 буд. АДРЕСА_7 ОСОБА_16 , маючи намір на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_15 з корисливих мотивів та на замовлення, діючи згідно наперед розробленого плану та розподілу злочинних ролей у складі організованої групи спільно із ОСОБА_8 , який мав спільну із ОСОБА_16 злочинну мету щодо вбивства цього потерпілого, а також ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , напав на цього потерпілого, у ході чого з метою подолання опору з боку останнього наніс йому удари руками в голову та по тулубу, намагаючись за допомогою медичного шприца зробити потерпілому ОСОБА_15 ін`єкцію наведеного невстановленого слідством медичного препарату, котрий призводить до смерті людини та котрим може бути «піпекуроній бромід». Потерпілий ОСОБА_15 вчинив активний фізичний опір злочинним діям ОСОБА_16 , ухилився від ударів шприцом та залишився живим з причин, що не залежали від волі ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 та інших членів організованої групи.

З метою уникнення відповідальності за ці особливо тяжкі злочини ОСОБА_16 та ОСОБА_12 , діючи спільно із ОСОБА_8 , втекли з місця їх вчинення, після чого тоді ж ОСОБА_10 на зазначеному автомобілі «Ауді-80», н.з. НОМЕР_3 , вивіз з м.Києва ОСОБА_12 і ОСОБА_16 та відвіз у м.Рівне, куди також прибув ОСОБА_9 , який на вказаному вище автомобілі «Форд-Скорпіо», н.з. НОМЕР_2 , відвіз їх звідти до м.Львова.

Крім цього, в період квітня 2001 року до 20.05.2002 ОСОБА_8 діючи в складі організованої групи, до якої входили ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , вчинили замах на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_15 та умисне вбивство ОСОБА_18 , що мало місце за наступних обставин.

Здійснюючи злочинну діяльність по реалізації своїх злочинних намірів щодо умисних вбивств у м.Києві із застосуванням вогнепальної зброї та вибухових речовин директора ТОВ «Скандинавія» ОСОБА_15 та його охоронника ОСОБА_18 , 1977 р.н., на замовлення невстановлених на даний час слідством осіб з метою отримання від них для особистого збагачення грошової винагороди в сумі 40 000 доларів США учасники попередньо зорганізованого у період березня-травня 2001 року у м.Львові та м.Києві злочинного стійкого об`єднання організованої групи ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 до участі у ній та вчиненні у її складі підготовки та скоєння наведених вбивств у травні 2002 року залучили мешканця міста Львова ОСОБА_17 , 1972 р.н.

Створена ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 організована група мала наступні ознаки: чітка організаційна структура та розподіл у ній злочинних ролей й функцій, високий рівень внутрішньої організації та дисципліни, сувора підпорядкованість членів керівникам даного злочинного угрупування, елементи постійної конспірації та приховування злочинної діяльності цього стійкого угрупування та кожного окремого члена, попереднє тривале вивідування даних та відомостей про потерпілого ОСОБА_15 та його охоронника ОСОБА_18 , вистежування їх та вивчення у ході цього способу їх життя, роботи, побуту, охорони, можливості чинити опір, наявності транспортних засобів, засобів зв`язку, зброї, інших особистих і спеціальних характеристик, а також шляхів та способів підходу до них з метою вбивств та втечі після їх вчинення, глибоке розроблення загального плану та деталей вбивств потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , чітке узгодження дій учасників групи під час стеження за потерпілими, у ході їх вбивств та після скоєння останніх, підготовка шляхів та способів втечі після вбивств та запобігання затриманню правоохоронними органами, використання для підготовки і організації вчинення вбивств наявних у користуванні приміщень та транспортних засобів, розподіл отриманих від виконання замовлення по цих вбивствах грошей в якості винагороди між членами наведеного злочинного угрупування в залежності від ролі та участі кожного з них у підготовці та вчиненні даних вбивств.

Згідно злочинного розподілу ролей ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 здійснювали загальне керівництво організованою групою та її членами окремо з питань: організації збору інформації і даних про осіб потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_18 та стеження за ними, у тому числі здійснення для цього відео зйомки, оброблення цих даних та організації їх перевірки, підготовки та вчинення вбивства вказаних потерпілих, розроблення плану даних вбивств та втечі після їх вчинення, безпосереднього керівництва учасниками групи у ході стеження за потерпілими, підготовки та вчинення їх вбивства, організації конспірації та переховування учасників організованої групи, забезпечення виконавця вбивств ОСОБА_17 , який засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 13-25.10.2017, вогнепальною зброєю пістолетом, спорядженого набоями та глушником до нього, та вибуховим пристроєм - бойовою гранатою, для досягнення злочинної мети вбивств потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , а також розподіл між членами групи отриманих від невстановлених слідством замовників грошей для підготовки та вчинення вбивств потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_18 та в якості винагороди за ці вбивства.

Для стеження, підготовки та вчинення вбивств потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_18 члени організованої групи використовували: наявний у користуванні ОСОБА_8 автомобіль «БМВ-525» червоного кольору, н.з. НОМЕР_1 ; належний на праві власності та наявний у користуванні ОСОБА_9 автомобіль «Форд-Скорпіо» білого кольору, н.з. НОМЕР_2 ; належний на праві власності та наявний у користуванні ОСОБА_10 автомобіль «Ауді-80» синього кольору, н.з. НОМЕР_3 ; інші невстановлені слідством транспортні засоби; засоби зв`язку наявні у членів організованої групи мобільні телефони; відеокамеру «Соні».

У період з квітня 2001 до 20.05.2002 у м.Києві ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , діючи у складі організованої групи з метою досягнення своєї спільної злочинної мети вбивств потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , здійснювали збір інформації та даних про останніх, безпосереднє стеження за ними, у тому числі відеозйомку поруч із місцем проживання потерпілого ОСОБА_15 у буд. АДРЕСА_7 та роботи по вул.Зрошувальній, 5, у м.Києві поруч із станцією метро «Чернігівська» у м.Києві, для вивчення способу їх життя, роботи, побуту, охорони, можливості чинити опір, наявності транспортних засобів, засобів зв`язку, зброї, інших особистих і спеціальних характеристик, а також шляхів та способів підходу до нього з метою вбивств та втечі після їх вчинення, у ході чого також отримали у невстановленої слідством особи за невстановлених слідством обставин фотографію із зображенням потерпілого ОСОБА_15 , котру у період червня-липня 2001 року у м.Києві ОСОБА_10 надав ОСОБА_12 та у подальшому демонстрував виконавцю вбивств ОСОБА_17 з метою вивчення ними зовнішнього портрета особи потерпілого та уникнення помилок в об`єкті вбивства.

План вбивств потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_18 розробили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , виходячи із зібраних наведених вище даних та відомостей, а також результатів вистежування. Згідно цього плану вбивство потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_18 у травні 2002 року поруч із входом у ліфтову кабіну у загальному коридорі на шостому поверсі під`їзду № 3 буд. АДРЕСА_7 повинен вчинити ОСОБА_17 із застосуванням вогнепальної зброї пістолета та вибухового пристрою бойової гранати, при цьому останню він мав застосувати у разі його переслідування після вбивств для відвернення затримання, за що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 пообіцяли виплатити ОСОБА_17 невстановлену слідством на даний час грошову винагороду, на що він погодився.

Під час підготовки до вчинення вбивств потерпілих ОСОБА_15 і ОСОБА_18 та стеження за ними у період з травня 2001 до 20.05.2002 з наміром приховування своєї злочинної діяльності та забезпечення конспіративності своїх протиправних дій члени організованої групи ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , діючи спільно із ОСОБА_8 , періодично змінювали місця свого перебування у м.Києві та проживали: у готелі «Снайпер» за адресою АДРЕСА_3 ; у невстановленому слідством готелі «Антон» у Київській області; у кв. АДРЕСА_4 ; у невстановленій слідством квартирі у буд. АДРЕСА_6 ; у невстановленому слідством приватному будинку у м.Києві, котрі винаймали та оплачували вартість проживання у них ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 за рахунок грошей, наданих для цих цілей невстановленими слідством замовниками вбивств потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_18 .

З метою реалізації зазначеного злочинного наміру ОСОБА_10 , діючи в групі за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , придбав у невстановлених слідством осіб, за невстановлених слідством обставин, пістолет «ТТ» калібру 7,62 мм, зразка 1933 року, випуску 1939 року, номер НОМЕР_4 , набої до пістолета ТТ калібру 7,62 мм зразка 1930-33 рр. та прилад безшумної стрільби до нього - глушник, виготовлений кустарним способом, а також невстановлених слідством вибуховий пристрій бойову гранату, після чого у невстановлений слідством час у період літа 2001 року травня 2002 року на своєму автомобілі «Ауді-80», н.з. НОМЕР_3 , перевіз їх до м.Києва, де у період травня 2002 року надав ОСОБА_17 вищевказані пістолет та гранату для вчинення останнім вбивств потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_18 . При цьому, вказаний пістолет, набої і глушник до нього та невстановлений слідством вибуховий пристрій бойову гранату у період літа 2001 року травня 2002 року ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 зберігали за наведеними вище місцями свого перебування у м.Києві, у зазначених вище транспортних засобах членів організованої групи, а також у травні 2002 року у невстановленому слідством лісовому масиві поруч із м.Києвом ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 з метою підготовки до вчинення цих вбивств проводили випробувальні постріли з наведеного пістолета зазначеними набоями.

Крім того, безпосередньо перед вчиненням вбивств, ОСОБА_17 з наміром уникнути затримання та бути викритим за відбитками пальців на зазначеному пістолеті, діючи за попередньою змовою у складі організованої групи спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , замотав зовнішні поверхні наведеної вогнепальної зброї медичним бинтом.

Біля 19 год. 00 хв. 19 год. 30 хв. 20.05.2002 ОСОБА_10 , діючи згідно наперед розробленого плану та у складі організованої групи, спільно із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , знаходячись у своєму автомобілі «Ауді-80», н.з. НОМЕР_3 , припаркованому на узбіччі проїздної частини дороги на пр. Героїв Сталінграду у м. Києві неподалік від місця проживання потерпілого ОСОБА_15 та візуально спостерігаючи за транспортними засобами, відстежив автомобіль із ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , що рухався в напрямку буд.12 «г» на пр. Героїв Сталінграду у м. Києві, про що по мобільному телефону повідомив ОСОБА_12 .

У цей же час ОСОБА_12 , діючи згідно наперед розробленого плану вбивств та у складі організованої групи, до якої входили із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , знаходячись біля буд.12 «г» на пр. Героїв Сталінграду у м. Києві, спостерігав за навколишньою обстановкою та повинен був повідомити ОСОБА_17 про прибуття ОСОБА_15 та ОСОБА_18 . Також ОСОБА_12 повинен був забезпечити автомобіль «таксі» для втечі з місця скоєння вбивств потерпілих. Отримавши від ОСОБА_10 повідомлення по телефону, ОСОБА_12 візуально відстежив прибуття ОСОБА_15 та ОСОБА_18 , а також те, як вони зайшли до під`їзду АДРЕСА_10 у котрому розташована квартира ОСОБА_15 , про що він згідно наперед розробленого плану по мобільному телефону повідомив ОСОБА_17 . Останній, маючи при собі вищевказану вогнепальну зброю пістолет, споряджений набоями та глушником, а також невстановлений слідством вибуховий пристрій бойову гранату, діючи згідно наперед розробленого плану та у складі організованої групи, до якої входили ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , знаходячись на перехідному балконі на шостому поверсі загального під`їзду № 3 цього будинку, спостерігав за дверима ліфта, очікуючи на вихід з них ОСОБА_15 та ОСОБА_18 .

У цей момент ОСОБА_17 побачив, що ОСОБА_18 та ОСОБА_15 вийшли з ліфта у загальний коридор, де розташовані вхідні двері наведених квартир.

Біля 19 год. 30 хв. 20.05.2002 року ОСОБА_17 знаходячись поруч із входом у ліфтову кабіну загального коридору на шостому поверсі під`їзду № 3 буд. АДРЕСА_7 , маючи намір на умисне вбивство ОСОБА_15 , діючи з корисливих мотивів та на замовлення, відповідно до розподілу злочинних ролей, у складі організованої групи спільно із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_8 , при цьому за організації, підбурення та пособництва з боку останнього, який раніше організував вчинення умисного вбивства, а також який мав спільну із ОСОБА_17 наведену злочинну мету, виконуючи наперед розроблений план, із застосуванням пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм, зразка 1933 року, випуску 1939 року, номер НОМЕР_4 , спорядженого набоями до пістолета ТТ калібру 7,62 мм зразка 1930-33 рр., та приладом безшумної стрільби - глушником до цього пістолета, вчинив постріл та кілька спроб наступних пострілів в сторону двох осіб - ОСОБА_15 та ОСОБА_18 .

Поряд з цим, за наведених вище обставин ОСОБА_17 , маючи намір на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_15 , реалізовуючи злочинний умисел щодо вбивства останнього на замовлення та з корисливих мотивів, з метою усунення перешкод фізичної охорони ОСОБА_18 потерпілого, а також з метою приховати вчинення ним вбивства та полегшити його вчинення із застосуванням вогнепальної зброї та вибухових речовин, незаконного поводження зі зброєю, вибуховими речовинами та відвернення у подальшому викриття і затримання, шляхом вбивства ОСОБА_18 , який міг стати очевидцем вбивства ОСОБА_15 та міг вказати правоохоронним органам на ОСОБА_17 , ОСОБА_8 та інших членів організованої групи, вчиняючи постріли в сторону двох осіб - ОСОБА_15 та ОСОБА_18 з пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм, зразка 1933 року, випуску 1939 року, номер НОМЕР_4 , спорядженого набоями до пістолета ТТ калібру 7,62 мм зразка 1930-33 рр., та приладом безшумної стрільби - глушником до цього пістолета, умисно заподіяв останньому наскрізне кульове проникаюче вогнепальне поранення грудей з пошкодженням внутрішніх органів легень, серця, аорти, котре згідно висновку судово-медичної експертизи від 01.07.2002 року за №111/2003 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, та перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням його смерті.

У ході вчинення ОСОБА_17 наступних спроб пострілів у потерпілих з цього пістолета останній заклинило, у зв`язку з чим він його викинув на місці вчинення злочинів.

Потерпілий ОСОБА_15 залишився живим з причин, які не залежали від волі ОСОБА_8 , ОСОБА_17 та інших членів організованої групи.

З метою уникнення відповідальності за ці особливо тяжкі злочини ОСОБА_19 та ОСОБА_12 , діючи спільно із ОСОБА_8 , на найнятому останнім автомобілі «таксі» втекли з місця їх вчинення, після чого викинули у невстановленому слідством місці зазначений вибуховий пристрій гранату. Тоді ж ОСОБА_10 , діючи спільно із ОСОБА_8 , на зазначеному автомобілі «Ауді-80», н.з. НОМЕР_3 , відвіз ОСОБА_12 та ОСОБА_17 до м.Рівне, а згодом до м.Львова.

Крім цього, за вказаних вище обставин у період жовтня початку грудня 2000 року ОСОБА_8 , діючи з метою озброєння члена організованої групи ОСОБА_12 для вчинення ним вбивства потерпілого ОСОБА_11 , без передбаченого законом дозволу носив (перевозив) у своєму автомобілі «БМВ-525», н.з. НОМЕР_1 , а також автомобілях: ОСОБА_9 - «Форд-Скорпіо», н.з. НОМЕР_2 ; ОСОБА_10 - «Ауді-80», н.з. НОМЕР_3 , вогнепальну зброю, придатну до застосування за цільовим призначенням ураження живої сили - невстановлений слідством пістолет калібру 6,35 мм, котрим згідно висновку судово-балістичної експертизи від 08.01.2001 року за № 608 може бути самозарядна або автоматична вогнепальна зброя, призначена для стрільби набоями Браунінга калібру 6,35 мм, у тому числі невстановлений слідством пістолет іноземного виробництва «Астра», а також 20 штук призначених для стрільби з цього пістолета набоїв Браунінга калібру 6,35 мм, котрі є бойовими припасами, та невстановлений слідством глушник до цього пістолета.

Крім того, у цей же час ОСОБА_8 без передбаченого законом дозволу зберігав вказані пістолет, набої та глушник до нього за місцями членів організованої групи: у готелі «Снайпер» за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, село Капітанівка, вулиця Лісна, 1; у невстановленому слідством готелі у місті Ірпінь Київської області; у кв. АДРЕСА_4 ; у кв. АДРЕСА_5 ; у невстановленій слідством квартирі у буд. АДРЕСА_6 ; інших невстановлених слідством житлових квартирах у м.Києві.

У період листопада - 07.12.2000 за вказаних вище обставин у м.Києві ОСОБА_8 без передбаченого законом дозволу передав наведені невстановлений слідством пістолет калібру 6,35 мм, 20 штук набоїв Браунінга калібру 6,35 мм та невстановлений слідством глушник до цього пістолета ОСОБА_12 для вчинення із їх використанням вчинення вбивства потерпілого ОСОБА_11 .

Крім цього, за вказаних вище обставин упродовж літа 2001 року травня 2002 року ОСОБА_8 без передбаченого законом дозволу носив (перевозив) вогнепальну зброю, придатну до застосування за цільовим призначенням ураження живої сили пістолет «ТТ» калібру 7,62 мм, зразка 1933 року, випуску 1939 року, номер НОМЕР_4 , котрий згідно висновку судово-балістичної експертизи від 05.06.2002 року за № 250 є вогнепальною зброєю, бойові припаси - 20 штук набоїв до пістолета ТТ калібру 7,62 мм зразка 1930-33 рр., прилад безшумної стрільби до цього пістолета, виготовлений кустарним способом, а також невстановлений слідством вибуховий пристрій бойову гранату, у своєму автомобілі «БМВ-525», н.з. НОМЕР_1 , та автомобілях: ОСОБА_9 - «Форд-Скорпіо», н.з. НОМЕР_2 ,; ОСОБА_10 - «Ауді-80», н.з. НОМЕР_3 .

Крім того, у цей же час ОСОБА_8 без передбаченого законом дозволу зберігав вказані пістолет, набої, глушник до нього та вибуховий пристрій за місцями проживання членів організованої групи: у готелі «Снайпер» за адресою АДРЕСА_3 ; у невстановленому слідством готелі «Антон» у Київській області; у кв. АДРЕСА_4 ; у невстановленій слідством квартирі у буд. АДРЕСА_6 ; у невстановленому слідством приватному будинку у м.Києві, інших невстановлених слідством місцях проживання у м.Києві.

У період травня 2002 року у м.Києві ОСОБА_8 без передбаченого законом дозволу передав ОСОБА_17 для вчинення останнім за вказаних вище обставин з використанням цих пістолета, набоїв та гранати умисних вбивств потерпілих ОСОБА_15 та ОСОБА_18 .

Розгляд кримінальної справи проводився колегією суддів за правилами КПК України (1960 року) з урахуванням правил спеціального судового провадження та особливостей, визначених главою 24-1 та пунктом 20-1 Перехідних положень КПК України (2012 року) враховуючи наступне.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11 лютого 2013 року оголошено розшук підсудного ОСОБА_8 та змінено йому міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту, провадження у справі зупинено до розшуку останнього. Ухвалою цього ж суду від 02 грудня 2013 року кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 направлено за територіальною підсудністю в Сихівський районний суд м. Львова для розгляду по суті зі стадії попереднього розгляду справи.

Ухвалою колегії суддів від 14.02.2014 року (головуючий суддя ОСОБА_3 , судді ОСОБА_1 , ОСОБА_21 ) вищевказану кримінальну справу прийнято до провадження Сихівського районного суду м. Львова.

Ухвалою колегії суддів від 28.02.2014 року (головуючий ОСОБА_3 , судді ОСОБА_1 , ОСОБА_21 ) матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 за ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п.а, и, і ст.93 КК України (1960 року), ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п.а, з, и, і ст.93 КК України (1960 року), ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.1 ст.263 КК України, виділені з іншого кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_9 за ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п. "а", "и", "і" ст.93 КК України (1960 року), ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п. "а", "з", "и", "і" ст.93 КК України (1960 року), ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_10 за ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п."а", "и", і ст.93 КК України (1960 року), ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п."а", "з", "и", "і" ст.93 КК України (1960 року), ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_12 за ч.2 ст.17 та п. п."а", "и", "і" ст.93 КК України (1960 року), ч.2 ст.17 та п. п."а", "и", "і" ст.93 КК України (1960 року), ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п."а", "з", "и", "і" ст.93 КК України (1960 року), ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.1, 6, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ч.4 ст.187 КК України; ОСОБА_16 за ч.2 ст.17 та п.п."а", "и", "і" ст.93 КК України (1960 року), ч.4 ст.187 КК України; ОСОБА_17 за ч.3 ст.28 та п. п. 6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.15, ч.3 ст.28 та п.п.1, 6, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_20 за ч.4 ст.187 та ч.5 ст.185 КК України. Провадження у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_8 зупинено до розшуку підсудного.

03 березня 2014 року кримінальна справа про обвинувачення ОСОБА_8 надійшла в провадження судді ОСОБА_1 .

Враховуючи надходження 28 лютого 2014 року з Прокуратури Львівській області повідомлення про те, що до Генеральної прокуратури України з Генеральної прокуратури російської Федерації надійшла інформація про встановлення на території цієї держави ОСОБА_8 , судом 08 серпня 2014 року в порядку ст.ст. 573-575 КПК України здійснено підготовку та направлено запит про видачу (екстрадицію) ОСОБА_8 . Однак, 19 вересня 2014 року з Прокуратури Львівській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_8 , як громадянин Російської Федерації, відповідно до підпункту 1 а статті 6 Європейської конвенції про видачу правопорушників 1957 року, не може бути виданий іншій державі.

З врахуванням внесення до КПК України (2012 року) глави 24-1 «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень» та змін внесених в пункт 20-1 Перехідних положень даного кодексу, згідно якого кримінальні провадження, у яких здійснювалося спеціальне досудове розслідування щодо злочинів, передбачених цим пунктом, і обвинувальні акти направлені до суду до спливу строку, передбаченого абзацом першим цього пункту, а так само кримінальні справи, які станом на цю дату перебувають на розгляді суду, розглядаються з урахуванням правил спеціального судового провадження та особливостей, визначених цим пунктом, ухвалою колегії суддів від 31.01.2020 року відновлено провадження у даній кримінальній справі. В подальшому ухвалою колегії суддів від 19.05.2020 року задоволено клопотання прокурора та ухвалено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинувальним висновком у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п. "а", "и", "і" ст.93 КК України (1960 року), ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п. "а", "з", "и", "і" ст.93 КК України (1960 року), ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.6, 1, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п. п.6, 1, 9, 11, 12, 13 ч. 2 ст.115 КК України, ч.1 ст.263 КК України, ч.1 ст.263 КК України.

Колегія суддів, проаналізувавши зібрані по справі докази, вважає винність підсудного ОСОБА_8 в інкримінованих йому злочинах доведена сукупністю доказів, які дослідженні та перевірені судом в судовому засіданні. Перевірка показів, зокрема, показів потерпілих та свідків наданих в процесі досудового слідства, в судовому засіданні, їх аналіз і співвідношення між собою, наданими на досудовому слідстві та перевіреними в судовому засіданні висновками експертиз, речовими доказами, свідчить про скоєння ОСОБА_8 інкримінованих злочинів. Це доведено в судовому засіданні наступними доказами, дослідженими та перевіреними в судовому засіданні.

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_11 про відомі йому обставини конфліктної ситуації зі свідком у справі В.Дроздом про те, що упродовж 2000 року він користувався службовим автомобілем «Вольво S90» чорного кольору, водієм якого був мешканець міста Києва ОСОБА_14 , 1962 року народження, про те що він та його родина постійно проживають у квартирі АДРЕСА_11 та про події, що мали місце 07 грудня 2000 року в приміщенні ЗАТ «Цемексенерго» у місті Києві на проспекті Перемоги, 67. Побережний вважає, що повинні були вбити його, а не ОСОБА_14 . Останнього переплутали із ним. (Т.6, а.с.90-100, 101, 102-107, 115-117, 118-122) Свої показання ОСОБА_11 повністю підтвердив під час очної ставки із ОСОБА_22 (Т.6, а.с.110-113);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_14 про те, що він працював на посаді водія ЗАТ «Цемекс енерго» і возив голову правління ЗАТ «Цемекс енерго» та президента ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси» ОСОБА_11 на службовому легковому автомобілі «Вольво S90» чорного кольору, державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_5 » та про події 07.12.2000 року, коли його було поранено в офісному приміщенні. ОСОБА_14 зазначив, що за зовнішнім виглядом він дуже подібний із ОСОБА_11 , вони одного віку, приблизно одного зросту, обидва мають сиве волосся. Крім того, він вдягався у діловому стилі ОСОБА_11 , тобто у костюми, сорочки із краватками. ОСОБА_23 дав опис зовнішності чоловіка, що стріляв у нього, та його розташування у загальному коридорі поруч із подвійними вхідними дверима приміщення. Внаслідок вогнепальних поранень у нього погіршився слух на праве вухо, а також він втратив концентрацію уваги під час читання та працездатність лівої руки. Невідомий наведеними пострілами пошкодив його піджак, кофту, сорочку та краватку. На думку ОСОБА_14 , під час наведеного замаху невідомий чоловік просто переплутав його із ОСОБА_11 , помилково сприйнявши за останнього, у зв`язку із чим стріляв в нього, маючи намір вбити саме ОСОБА_11 , а не його. (Т.6, а.с.34-45, 46-50, 53-57, 60, 61-83; Т.29, а.с.1-4). Під час відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_14 на місці повністю підтвердив свої показання з приводу обставин вчинення із застосуванням пістолета замаху на його вбивство біля 23 год. 30 хв. 24 год. 00 хв. 07.12.2000 року на першому поверсі та на сходах між першим і другим поверхами загального під`їзду приміщення ВАТ «Веркон» у місті Києві на проспекті Перемоги, 67, у котрому на четвертому поверсі розташоване ЗАТ «Цемекс енерго». (Т.6, а.с.61-83);

-оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_15 про те, що він з 1975 року постійно проживає у місті Рига та є громадянином Латвійської Республіки, а в Україні проводив підприємницьку діяльність. У зв`язку з розширенням бізнесової діяльності, у 1997 році у місті Києві він спільно із громадянином України ОСОБА_24 заснував ТОВ «Острів», а у 1998 році у місті Києві він спільно із своєю дружиною та ОСОБА_24 створив ТОВ «Скандинавія», зі складу учасників якого ОСОБА_24 вийшов у 1999 році. ОСОБА_15 є президентом та керівником ТОВ «Скандинавія», офіс та інші виробничі приміщення якого знаходяться у місті Києві по вулиці Зрошувальній, 5. У місті Києві він проживав у власній квартирі АДРЕСА_12 . Наведена квартира розташована на шостому поверсі третього під`їзду зазначеного житлового багатоповерхового будинку. Весною 2001 року він зауважив, що за ним стежили невідомі йому особи на автомобілях. Вказане стеження відбувалось із перервами до травня 2002 року поруч із місцями його проживання, роботи та в інших місцях міста Києва. Зранку 28.08.2001 року біля 08 год. 00 хв. 28.08.2001 року він із портфелем в руках вийшов зі своєї квартири на шостому поверсі, по загальному коридору пройшов до ліфтового тамбуру, підійшов до дверей ліфтової кабіни, натиснув кнопку виклику ліфта та почав очікувати на ліфт. У цей момент він почув кроки та озирнувшись побачив, як по загальному коридору до нього ззаду підійшов невідомий йому молодий чоловік. Наведений молодий чоловік не був мешканцем будинку АДРЕСА_7 та він його тоді бачив вперше. Невідомий чоловік вищий від нього, а його зріст 172 см, на зріст біля 185-187 см, віком біля 20 років, худорлявої спортивної тіло будови, коротке волосся темно-русого кольору, вдягнений у спортивний костюм темних тонів, найбільш вірогідно синього кольору, кросівки, на голові мав тонку в`язану шапку темного кольору. Він спостерігав за незнайомцем боковим зором та не встиг зауважити, чи мав той в руках будь-які предмети. Невідомий чоловік зупинився на відстані 1 метра від нього. У момент, коли відкрились двері ліфта, у ліфтовому тамбурі загального коридору невідомий чоловік став позаду нього та зробив рух у його напрямку. Внаслідок таких дій незнайомця він відчув загрозу для себе, у зв`язку з чим зробив крок вправо та повернувся до нього обличчям. У цей же момент невідомий чоловік замахнувся правою рукою з наміром нанести удар зверху вниз у його голову. При цьому, у кулаці правої руки незнайомець тримав якийсь невеликий предмет, який він сприйняв за кастет оскільки не встиг добре його розгледіти. Наведений удар незнайомця він намагався блокувати своєю лівою рукою із портфелем. Внаслідок цього невідомий чоловік під час удару кулаком правої руки лише сковзнув по його лівій щоці та заподіяв йому лише садно на ній. Після цього, незнайомець кулаками обох рук наніс декілька ударів йому у верхню частину тулуба та голову, влучивши 2-3 рази йому в обличчя. Він чинив активний опір нападнику, наніс декілька ударів кулаком своєї правої руки в обличчя незнайомця, блокував удари нападника руками та за допомогою портфеля. Невідомий чоловік під час нападу мовчав. Наведений напад тривав декілька секунд. У ході цього відчинились двері однієї з сусідніх квартир на шостому поверсі. Почувши це, нападник побіг від нього у напрямку загальних сходів під`їзду, по котрим швидко втікав вниз, що він чув по його кроках. Однак йому не відомо того, яким саме чином невідомий нападник вийшов з під`їзду будинку на вулицю. У коридор вийшли сусіди та його дружина. Після виходу з будинку він від свого водія ОСОБА_25 дізнався, що останній не бачив, щоб хто-небудь виходив чи вибігав з наведеного під`їзду на вулицю. Він зазначив, що вихід з під`їзду будинку лише один, навпроти котрого його чекав водій у службовому автомобілі. З іншого боку до будинку прибудований ресторан, дах котрого знаходиться на рівні другого поверху будинку. Він поїхав на роботу, після чого тоді ж про наведений напад повідомив працівників Служби Безпеки України. Після цього він почав користуватись послугами двох охоронників, яких йому порадили працівники СБ України. Одним з цих охоронників був ОСОБА_18 . Після вказаного нападу він якийсь період не зауважував стеження за собою. Весною 2002 року він побачив, що вказане стеження відновилось. У період з 23 по 25 квітня 2002 року у місті Брюссель Бельгії проходила міжнародна рибна виставка. На цій виставці він був присутнім із своєю дружиною. Також вказану виставку відвідував директор ТОВ «Норд-Ост» ОСОБА_24 . Під час виставки ОСОБА_24 своїм фотоапаратом зробив декілька знімків ОСОБА_15 та його дружини ОСОБА_26 біля павільйону із назвою «LEROY». ОСОБА_24 обіцяв надіслати йому фотознімки, однак цих фотографій він не отримав. Станом на травень 2002 року ОСОБА_15 продовжував користуватись службовим автомобілем «Тойота Камрі», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_6 ». Він показав: «… 13 по 17 мая 2002 года я 3 или 4 раза видел в арке возле нашего дома утром и вечером одного и того же парня. Описать его не могу, подробно не рассматривал и расстояние было большое..». Біля 18 год. 55 хв. 19 год. 00 хв. 20.05.2002 року він разом із водієм ОСОБА_25 та охоронником ОСОБА_18 поїхав за місцем свого проживання до будинку АДРЕСА_7 . При цьому, маршрут руху проходив по бульвару ОСОБА_27 , через Московський міст та АДРЕСА_7 . Біля даного під`їзду він та його охоронник ОСОБА_18 вийшли з вказаного автомобіля та зайшли у під`їзд. Водій ОСОБА_25 залишився в автомобілі. На першому поверсі під`їзду він, його охоронник ОСОБА_18 та мешканець наведеного будинку, який проживав на 10 поверсі вказаного під`їзду та на той час працював у «Київенерго», зайшли у кабіну вантажного ліфта та піднялись на шостий поверх. При цьому, потерпілий ОСОБА_15 зазначив наступне: «… обычно, когда мы с ОСОБА_28 ( ОСОБА_18 ) поднимаемся ко мне домой, мы идем следующим образом: ОСОБА_28 открывает дверь машины, идет впереди меня, осматривая маршрут движения. Поднимались мы обычно грузовым лифтом, так как ОСОБА_28 был физически здоровым человеком и в пассажирском лифте нам было мало места. Когда мы выходим из лифта, ОСОБА_28 выходит первым, окрывает кодовый замок на двери в коридор. Пропускает меня вперед и я иду к квартире, а он идет сзади. 20.05.2002 года все произошло следующим образом: когда лифт остановился на шестом этаже и открылась дверь лифта, ОСОБА_28 , как обычно, первым вышел из лифта и направился направо к двери, которая ведет в общий коридор. Я немного замешкался сзади, чтобы достать из портфеля ключи и отстал от ОСОБА_28 . ОСОБА_28 нажал одновременно одной рукой две кнопки кодового замка двери, и в момент, когда он открыл дверь, прозвучал выстрел, я не понял, что это выстрел, поскольку услышал только не сильный хлопок и увидел много дыма. Андрей упал на пол возле лифта. Я изначально подумал, что это был выстрел из газового оружия. После того, как ОСОБА_28 упал, я закрыл дверь в коридор и начал со своего мобильного телефона набирать номер милиции и скорой помощи, но так как я дозвониться не смог, то позвонил своему водителю ( ОСОБА_25 ) и попросил вызвать скорую помощь и милицию. Перед выстрелом я видел в проеме двери предмет округлой формы, который я принял за ствол обреза или помпового ружья, человека, который стрелял, я не видел, но по уровню, на котором находилось оружие, я думаю, что стрелявший был со мной одного роста. Мой рост 173 см (відповідає зросту обвинуваченого ОСОБА_17 )» (Т.9, а.с.66-83, 92-101, 106-110, 121-128, 157);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями потерпілого ОСОБА_29 про те, що його син ОСОБА_18 у період 1996-1997 років проходив строкову військову службу у морській піхоті ВМС України. У 1997 році після служби в армії ОСОБА_18 працював охоронцем у одному з барів у місті Чорноморську Республіки Крим. Упродовж 1998-2000 років ОСОБА_18 їздив на заробітки у міста Київ та Москву. На початку 2001 року у місті Вінниця ОСОБА_18 закінчив курси охоронців та отримав відповідний диплом, після чого тренувався у місті Конче Заспа Киїської області та пройшов відбір як охоронник. З 2001 року до 20.05.2002 року ОСОБА_18 працював на посаді охоронника ТОВ «Скандинавія» у місті Києві та охороняв керівника наведеного ТОВ, котре займалось торгівлею рибою. (Т.9, а.с.159-163).

- оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_12 , який засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 13-25.10.2017 року та допитаний на досудовому слідстві за участю захисника, вбачається наступне. Наприкінці серпня - на початку вересня 2000 року у місті Львові особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, познайомив його із мешканцем міста Львова ОСОБА_10 і останній запропонував йому за 8000 доларів США вчинити вбивство людини в м.Києві за допомогою пістолета Астра малого калібру, на що він погодився. Про ОСОБА_10 йому відомо, що той раніше працював на залізниці у місті Львові та за спеціальністю є залізничником. Станом на 2000-2002 роки ОСОБА_10 працював на посаді начальника оперативної частини Львівської охоронної фірми КСБ Грант, розташованої у приміщенні готелю Сихів у Сихівському житловому масиві у м.Львові. Наприкінці жовтня у середині листопада 2000 року він зустрівся із особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_10 , і вони познайомили його із мешканцем міста Львова ОСОБА_9 , який, як йому відомо, був керівником Львівської охоронної фірми КСБ Грант, розташованої у готелі «Сихів» у місті Львові, користувався автомобілем Форд-Скорпіо, сріблястого кольору, номерних знаків він не пригадує, серії ТС і усі разом на вказаному автомобілі Ауді-80, державний номерний знак « НОМЕР_3 » під керуванням ОСОБА_10 поїхали у місто Київ. Підготовкою, плануванням та організацією у місті Києві вбивства президента «Народної компанії «Цемекс енерго» ОСОБА_11 , а також стеженням за останнім, займались ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , а завданням ОСОБА_12 було дочекатись ОСОБА_11 у відповідному місці та застрелити з названого вище пістолета. Особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, від нього, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 було відомо про вистежування ОСОБА_11 на заводі біля станції метро Нивки. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 наказали особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, допомагати ОСОБА_12 у підготовці вбивства цього об`єкту. При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вказали, що раніше особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та інші не виконали свого завдання з вбивства ОСОБА_11 , а тому він повинен «доробити» це за них. ОСОБА_12 відзначив, що ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 після вбивства ОСОБА_11 повинні були б розділити між собою гроші, котрі вони отримають за виконання наведеного вбивства. Про об`єкт вбивства, тобто ОСОБА_11 , ОСОБА_10 у присутності ОСОБА_9 розповідав ОСОБА_12 , що той є керівником київської фірми Цемекс енерго, розташованої на території заводу чи підприємства в районі станції метро Нивки у місті Києві. При цьому, ОСОБА_30 надав опис зовнішності ОСОБА_11 не називаючи при цьому його прізвища, ім`я, по батькові. Він просив ОСОБА_10 , щоб останній показав йому об`єкт вбивства, тобто ОСОБА_11 , вживу або надав його фотографію, і на це ОСОБА_10 відповів ОСОБА_12 , що останньому назвали прикмети об`єкта та цього достатньо, а він повинен його зробити, тобто застрелити, та не задавати питань. Також ОСОБА_10 продемонстрував йому місце проживання ОСОБА_11 у багатоповерховому будинку у місті Києві по вулиці Горького. ОСОБА_12 зауважив, що на початку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не було остаточно визначено способу вбивства ОСОБА_11 . При цьому, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обговорювали із ним різні варіанти скоєння вбивства. Одним із запропонованих ними варіантів було підкладення ОСОБА_31 вибухівки із під`єднаним до неї мобільним телефоном під автомобіль Вольво ОСОБА_11 на території даного заводу. В якості вибухівки він мав би використати імітаційний снаряд, так званий ІМ, як його називав ОСОБА_9 . Наведений «ІМ» ОСОБА_9 «дістав» на одному з військових складів у місті Львові. ОСОБА_9 показував йому цей снаряд, котрий той зберігав за своїм місцем проживання у місті Києві. ОСОБА_12 пояснив, що не зможе підкласти вибухівку під автомобіль ОСОБА_11 , оскільки він не вмів цього робити та раніше справ із вибухівкою не мав, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 погодились із тим, що ОСОБА_12 ще занадто молодий та може не справитись із вибухівкою, тому вони від такого способу відмовились та вирішили виконати вбивство ОСОБА_11 із застосуванням вказаного пістолета Астра. Наведений пістолет Астра калібру 5,6 мм, котрий мав також змінний ствол, та котрий ОСОБА_10 на своєму автомобілі Ауді 80 привіз у місто Київ наприкінці жовтня чи листопада 2000 року, тобто під час першого візиту у місто Київ, зберігався у місті Києві за місцями їхнього проживання у згаданих квартирах. Тоді ж у місті Києві ОСОБА_9 та ОСОБА_10 час від часу запевняли ОСОБА_12 у тому, що за вчинення вбивства ОСОБА_11 він отримає від них 8 000 доларів США. При цьому, у разі вбивства ОСОБА_11 замовник цього вбивства, який сам з міста Києва, вкладе у розвиток бази відпочинку у місті Славську Львівської області гроші в сумі 300 000 доларів США, а ОСОБА_12 нададуть у власність частку у цій базі відпочинку і він буде почувати себе «нормально та фінансово незалежно». ОСОБА_12 визнає, що він не вірив словам ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що у разі вдалого виконання цього вбивства йому нададуть у власність частку у цій базі відпочинку. Він лише розраховував на отримання 8000 доларів США в якості винагороди, а також ОСОБА_12 дуже хвилювався з того, що він був виконавцем вбивства та його після виконання вбивства також дуже швидко та просто могли вбити ті ж ОСОБА_9 чи ОСОБА_10 , щоб приховати сліди їх причетності до організації та вчинення зазначеного вбивства. Тому він дуже часто у той період думав про те, що так як йому вчинити і як себе поводити після виконання ним вбивства, щоб просто залишитись живим та не підставити себе. У листопаді 2000 року в одній із знятих квартир у місті Києві він за вказівкою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 отримав від останнього вказаний пістолет Астра калібру 6,5 мм, магазин із набоями до нього, запасний магазин із набоями та глушник до цього пістолета. ОСОБА_10 розповів ОСОБА_12 про те, що цей пістолет, глушник, магазин, набої та запасний магазин до нього ОСОБА_10 «дістав» у м.Львові за 500 доларів США. У той же час у місті Києві ОСОБА_9 придбав та надав йому кашеміровий плащ сірого кольору, у котрому була вирізана права кишеня для того, щоб у ній можна було сховати руку з пістолетом та з цієї кишені проводити постріли даним пістолетом, не витягаючи при цьому руку з даної кишені. Коли ОСОБА_9 надав йому цей плащ, то зазначена права кишеня була вже вирізана. Йому не відомо того, хто саме та коли вирізав праву кишеню у цьому плащі. Після цього, на протязі місяця упродовж з листопада до грудня 2000 року кожного робочого дня він, будучи вдягненим у наведений плащ, із вказаним пістолетом «Астра» калібру 5,6 мм, спорядженим набоями та глушником, а також запасним магазином із набоями до цього пістолета, відвідував територію заводу поруч із станцією метро Нивки з наміром вистежити ОСОБА_11 за наведеним вище описом та застрелити його там. Перші кілька днів його до цього заводу відвозив ОСОБА_10 на своєму автомобілі Ауді 80, а згодом він самостійно орієнтувався у місті Києві та їздив до даного заводу на метро. Кожного дня увечері упродовж наведеного місяця ОСОБА_10 на своєму автомобілі «Ауді-80» або ОСОБА_9 на своєму автомобілі «Форд-Скорпіо» забирали його звідти, оскільки він мав при собі зброю та у нього не було бажання їхати із нею громадським транспортом. При цьому, декілька разів він від цього заводу добирався також громадським транспортом до місця проживання. ОСОБА_12 зазначив, що замовником та організатором вбивства керівника фірми «Цемекс енерго» ОСОБА_11 був мешканець міста Києва ОСОБА_8 , який був компаньйоном ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з приводу підготовки та вчинення цього вбивства. Про особу ОСОБА_8 йому відомо, що той є колишнім працівником міліції, мав дуже добрі зв`язки з керівниками міліції у місті Києві, звідки і отримував інформацію, що цікавила їх щодо вбивства ОСОБА_11 . При цьому, ОСОБА_8 був директором охоронної фірми Ерідан, розташованої у центрі міста Києва. У 2000 році ОСОБА_8 користувався автомобілем БМВ, п`ятої серії, червоного кольору. ОСОБА_12 відзначив, що спочатку головним замовником вбивства керівника Цемекс енерго ОСОБА_11 він вважав ОСОБА_8 , однак значно пізніше від ОСОБА_10 та ОСОБА_9 він дізнався про те, що ОСОБА_8 працював на одного київського банкіра, який і був основним замовником вбивства ОСОБА_11 . У подальшому від ОСОБА_10 він дізнався, що ОСОБА_11 заволодів всім банком, а основний замовник вбивства втратив свою частку у ньому. Восени 2000 року ОСОБА_10 на своєму автомобілі Ауді 80 та ОСОБА_9 на своєму автомобілі Форд Скорпіо організували стеження за автомобілем ОСОБА_11 Вольво S90. Наприкінці листопада у грудні 2000 року ОСОБА_32 на своєму автомобілі Мерседес відвіз його та особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, у місто Ірпінь біля міста Києва, де він та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, поселились у готелі цього міста. Їх туди відвезли для того, щоб вони не світились у місті Києві. У вказаному готелі вони ночували дві ночі, після чого зранку наступного дня ОСОБА_10 на своєму автомобілі Ауді 80 забрав їх звідти та біля 8-9 години ранку привіз до згаданого заводу біля станції метро Нивки у м.Києві, де він та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, вийшли з цього автомобіля. ОСОБА_10 наказав їм чекати на ОСОБА_8 , який повинен був приїхати туди на своєму автомобілі БМВ п`ятої серії, червоного кольору. ОСОБА_10 повідомив йому, що ОСОБА_8 у своєму автомобілі привезе ствол, тобто пістолет, а він повинен забрати у того пістолет в автомобілі та зробити роботу, тобто застрелити ОСОБА_11 . У салоні вказаного автомобіля та на вказівку та у присутності ОСОБА_8 він дістав з даного підлокітника частини пістолета, глушник, магазин з набоями, після чого там же зібрав вказаний пістолет, вдягнув на нього глушник та вставив магазин з набоями. Оскільки того ранку ОСОБА_11 на своєму автомобілі Вольво заїхав на територію заводу у момент, коли ОСОБА_12 ще знаходився у салоні автомобілі БМВ разом із ОСОБА_8 , то останній та він вирішили не вчиняти вбивство у той день, оскільки у нього вже не було часу непомітно підійти до ОСОБА_11 , а також він міг засвітити автомобіль БМВ ОСОБА_8 . ОСОБА_12 наголосив на тому, що ще до вчинення замаху на ОСОБА_11 , ОСОБА_9 неодноразово вказував йому на те, що зворотнього шляху у ОСОБА_12 немає та він повинен вчинити це вбивство. Наведене ОСОБА_9 казав йому цілком серйозно та під цими словами ОСОБА_12 розумів, що у разі відмови вчинити вбивство його було би вбито, оскільки він вже занадто багато знав про ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_11 та своєю відмовою поставив би їх під загрозу розкриття, чого вони дуже боялись. ОСОБА_12 наголосив на тому, що його мотивами вчинення вбивства ОСОБА_11 було не тільки бажання заробити на цьому гроші, а ще і страх за своє життя та побоювання бути вбитим у разі відмови виконати вбивство ОСОБА_11 . Після розмов ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на цю тему він чітко зрозумів, що для нього не було шляху назад та можливості відмовитись з того самого моменту, коли він погодився їхати у місто Київ разом із ними для вчинення цього вбивства. Увечері 07 грудня 2000 року він та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, знаходились у найнятій квартирі у центрі міста Києва, розташованій неподалік від станції метро Університет та Київського цирку. ОСОБА_9 зателефонував на мобільний телефон особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та повідомив, що у приміщенні фірми Цемекс енерго горить світло та біля під`їзду будинку знаходиться автомобіль ОСОБА_11 марки Вольво S90. ОСОБА_9 по телефону наказав їм виїхати на роботу, тобто на вчинення вбивства ОСОБА_11 . ОСОБА_12 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, на метро доїхали до станції метро Нивки. ОСОБА_12 мав при собі наведений пістолет Астра, повністю споряджений набоями, глушник та запасний магазин з набоями до нього. Відповідно до плану особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, залишився біля проїжджої частини вулиці поруч із станцією метро Нивки, очікуючи на ОСОБА_12 та для того, щоб взяти такси на момент його повернення з території заводу, на котрому вони повинні втекти з місця вбивства. Біля 23 години вечора 07 грудня 2000 року згідно плану ОСОБА_12 із пістолетом зайшов на територію заводу, де розташований офіс фірми Цемекс енерго. ОСОБА_12 став на території заводу навпроти входу у цей адміністративний будинок таким чином, щоб спостерігати за вікнами кабінету ОСОБА_11 у цьому офісі та одночасно бачити автомобіль того марки Вольво S90. У салоні цього автомобіля знаходились два чоловіки, як він зрозумів - водій, бо він знаходився за його кермом, та охоронник, який сидів на передньому сидінні пасажира поруч із водієм. ОСОБА_12 відзначив, що він самостійно здогадався про те, що це водій та охоронник ОСОБА_11 , виходячи з попередніх інструкцій, котрі йому з цього приводу надали ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . ОСОБА_12 вказав, що він сховався у темряві та у той момент його не було видно. У такий спосіб на території цього заводу ОСОБА_12 простояв на протязі двох годин, очікуючи моменту, коли ОСОБА_11 вийде зі свого офісу на вулицю, де ОСОБА_12 зможе застрелити того. Біля 1 години ночі у вікнах офісу ОСОБА_11 загасили світло. У цей момент непомітно для водія та охоронника, які знаходились у автомобілі Вольво, ОСОБА_12 зайшов у під`їзд вказаного адміністративного приміщення. У цьому під`їзді він зупинився перед сходами на першому поверсі та почав очікувати на ОСОБА_11 , щоб застрелити того. При цьому, ОСОБА_12 зазначив, що він не боявся того, що постріли можуть почути водій та охоронник, оскільки його пістолет мав глушник. Через одну-дві хвилини ОСОБА_12 почув, як у загальному коридорі по сходах згори на перший поверх спускалась людина. ОСОБА_12 відзначив, що оскільки на той момент водій та охоронник ОСОБА_11 знаходились в автомобілі останнього неподалік від цього під`їзду, то він припустив, що людиною, яка спускалась по сходах вниз, найбільш вірогідно може бути сам ОСОБА_11 . Коли цей чоловік спустився на сходи першого поверху у загальному під`їзді будинку та знаходився на відстані двох-трьох метрів від ОСОБА_12 , то у світлі лампочки потужністю 40 Ватт, котра мляво освітлювала приміщення під`їзду, він побачив, що це був високий на зріст чоловік, вдягнений у костюм темного кольору, мав сиве волосся, старшого віку - біля 40 років. Наведені прикмети відповідали прикметам ОСОБА_11 , котрі ОСОБА_10 попередньо надав йому. А тому ОСОБА_12 вирішив, що по сходах спустився особисто ОСОБА_11 , якого він повинен вбити. У під`їзді ОСОБА_12 дістав наведений пістолет Астра із глушником та декілька разів вистрілив з нього у цього чоловіка. Під час пострілів з пістолета ОСОБА_12 цілився у загальний контур тіла вказаного чоловіка, при цьому, спеціально не вибираючи для прицілювання голови чи інших частин тіла. Після кількох перших пострілів та влучення у цього чоловіка, останній сказав до ОСОБА_12 : Вот сука!, після чого забився в кут на першому поверсі у цьому під`їзді. ОСОБА_12 продовжував цілитись та стріляти у нього з пістолета, на що цей чоловік зненацька дуже швидко підхопився на ноги та побіг на гору по сходах у цьому під`їзді. ОСОБА_12 його не наздоганяв, а лише вистрілив йому наздогін, цілячись в контур тіла, однак не влучив та цей чоловік продовжував втікати і кричати: ОСОБА_33 ! ОСОБА_33 !. ОСОБА_12 відзначив, що через погане освітлення у під`їзді він не зміг добре розгледіти рис обличчя чоловіка, в якого він стріляв. Після цього, там же у під`їзді він сховав у одязі пістолет Астра з глушником та спокійно вийшов з цього під`їзду на вулицю, тобто на територію наведеного заводу, пройшов по території заводу неподалік від машини ОСОБА_11 . Його ніхто не зупиняв та до нього ніхто не підходив. ОСОБА_12 впевнений, що на вулиці ніхто не міг чути вказаних пострілів, оскільки пістолет мав глушник. ОСОБА_12 вийшов з території заводу та підійшов до проїжджої частини вулиці, де, не зустрівши особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, він замінив в пістолеті магазин з набоями, викинувши пустий на проїжджу частину дороги, і на таксі поїхав до клубу Бінго поруч із метро Святошинська. Коли він приїхав до цього клубу та вийшов з таксі, то побачив, як по проїжджій частині біля наведеного клубу взад-вперед їздив автомобіль ОСОБА_8 «БМВ». До цього клубу під`їхав особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження також на таксі. ОСОБА_12 сховав пістолет «Астра», споряджений набоями та глушником, під бетонною підставкою-плитою для баків із сміттям біля клубу «Бінго». Під вказаною бетонною плитою поруч із клубом Бінго наведений пістолет Астра з глушником та набоями пролежав більше року, звідки він його забрав, коли був у місті Києві у наступні рази та передав його ОСОБА_10 у 2002 році. ОСОБА_12 вважає, що вказаний пістолет у подальшому міг зберігати ОСОБА_10 у себе, оскільки він є жадібним по своїй натурі та не бажав викидати чи знищувати цей пістолет. При цьому, ОСОБА_10 мав запасний ствол до наведеного пістолета, тому замінивши цей ствол ніхто б не зміг довести причетність даної зброї до вказаної стрільби. Він та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, сіли у автомобіль «БМВ», за кермом котрого був ОСОБА_8 та у ньому також знаходився ОСОБА_9 . У салоні автомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у присутності особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, запитали у нього, як все пройшло. ОСОБА_12 відповів, що все нормально, а саме - він декілька разів вистрілив в об`єкт, від чого останній впав, однак потім встав на ноги та втік від ОСОБА_12 . На це ОСОБА_8 та ОСОБА_9 пожартували, що ОСОБА_11 перед смертю вирішив побігати. Особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, розповів йому, що вони біля метро Нивки просто розминулись. Після того, як ОСОБА_12 на таксі поїхав від станції метро «Нивки», то особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, бачив, як на територію вказаного заводу заїхав міліцейський УАЗік та машина швидкої допомоги. У цей час до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_9 та запитав, де він знаходиться. Особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, відповів, що біля заводу та розповів про те, що побачив, тобто про автомобілі міліції та швидкої допомоги, а також про пожвавлення на території цього заводу. ОСОБА_9 наказав йому приїхати до клубу Бінго, куди вже приїхав на таксі ОСОБА_12 .Тієї ж ночі ОСОБА_8 на своєму автомобілі БМВ відвіз ОСОБА_12 , ОСОБА_9 та особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з міста Києва у придорожній готель у селі Бабин біля міста Рівне. Тоді ж з міста Львова у цей готель приїхав ОСОБА_10 на своєму автомобілі Ауді 80. У наведеному готелі ОСОБА_9 надав 900 доларів США ОСОБА_12 та особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, на двох і наказав, щоб вони обидва залишались у цьому готелі та проживали за ці гроші до того часу, поки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 не заберуть їх звідти. Більше ніхто грошей ОСОБА_12 не давав. З приводу винагороди за вчинення цього вбивства розмови із ОСОБА_12 більше не вели. Сам він нікого про це не розпитував, оскільки побоювався, що це викликало б недовіру до нього з боку ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , у зв`язку з чим вони його просто вбили б. ОСОБА_8 на своєму автомобілі БМВ повернувся у місто Київ, а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на автомобілі останнього Ауді 80 поїхали у місто Львів. На протязі тижня ОСОБА_12 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, проживали у наведеному придорожньому готелі у селі Бабин. Через два-три дні після від`їзду у місто Львів, до цього придорожнього готелю з міста Львова приїхали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 і в подальшому виїхали в Київ, щоб взнати обстановку та розвідати, що там відбувається після стрільби. На думку ОСОБА_12 , його та особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, просто ховали від інших до того моменту, поки все не заспокоїться після наведеної стрільби. Через кілька днів з міста Києва до цього придорожнього готелю приїхав ОСОБА_10 на своєму автомобілі Ауді 80 та розповів, що ОСОБА_12 стріляв не в того чоловіка, тобто не в ОСОБА_11 , якого повинен був застрелити, а підстрелив його охоронника. При цьому, охоронник залишився живим, а ОСОБА_11 взагалі не постраждав. ОСОБА_10 запитав у ОСОБА_12 , куди він дивився, у кого стріляв та чому не виконав замовлення по вбивству ОСОБА_11 . ОСОБА_12 відповів на це ОСОБА_10 , що яким чином останній описав йому об`єкт вбивства високий, волосся з сивиною, у костюмі, перебуває у тому офісі, то він за цим описом і стріляв у того. При цьому, його вини у цій помилці в об`єкті немає, оскільки він бачив саме такого чоловіка та саме в нього стріляв. ОСОБА_12 вказав ОСОБА_10 , що йому ніхто не показував фотографії об`єкта вбивства, а тому немає його вини у тому, що він стріляв не в того. У цьому винні ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , оскільки вони повинні були попередньо показати об`єкт вбивства, тобто ОСОБА_11 , або його фото. ОСОБА_10 з цього приводу більше претензій йому не пред`являв. Вже значно пізніше, у 2002 році у місті Києві ОСОБА_10 показав йому рекламний проспект якогось банку чи фірми, у котрому знаходилась фотографія банкіра ОСОБА_11 , якого він повинен був вбити та чиє вбивство ОСОБА_9 та ОСОБА_10 через ОСОБА_8 замовив колишній партнер ОСОБА_11 через розподіл банку у місті Києві. З приводу винагороди за вказані постріли ОСОБА_9 та ОСОБА_10 роз`яснили йому, що на нього особисто, тобто на проживання, харчування, інші його потреби, та на всю цю справу витрачено багато грошей, а він не влучив, не «зробив» роботи, а саме не вбив ОСОБА_11 , а тому не виправдав себе та створив проблеми, у зв`язку з чим не мав права просити чи наполягати на виплаті йому такої винагороди. Упродовж 2001-2002 років ОСОБА_9 та ОСОБА_10 неодноразово казали йому про те, що він не зробив роботи, тобто не вбив ОСОБА_11 , це є погано та необхідно вказану справу все одно доробити, тобто вбити цього банкіра, оскільки гроші за це вже заплачено. Крім того, він чув у розмовах між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про те, що вони за вчинення цього вбивства отримали від замовника 28 000 доларів США. У період 2001 року він на протязі кількох місяців працював охоронником охоронної фірми «КСБ «Грант», котра знаходиться у місті Львові та котрою керували ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . У період весни-літа 2001 року він з ініціативи ОСОБА_10 зустрівся з останнім у приміщенні кафе-бару казино Спліт Карпати у місті Львові, де ОСОБА_10 пояснив ОСОБА_12 , що останній повинен особисто вчинити нове замовне вбивство, або допомогти вчиненню.. ОСОБА_10 зауважив, що під час замаху на вбивство ОСОБА_11 , на ОСОБА_12 витрачено великі гроші, котрих останній не виправдав, а під час виконання цієї другої роботи, тобто іншого замовного вбивства, ОСОБА_12 буде мати змогу відпрацювати вкладені особисто у нього та у першу «справу» гроші, а винагороди за це нове замовне вбивство йому не буде виплачено, як і не буде більше претензій до нього. Також у той час ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розповіли йому про те, що київський замовник вбивства ОСОБА_11 , тобто київський банкір, який керував ОСОБА_8 , втратив біля 400 000 доларів США та банк через те, що ОСОБА_12 не вбив ОСОБА_11 . Крім того, працівники міліції затримали цього замовника, тримали кілька днів у КПЗ, однак не змогли довести його причетності та відпустили. ОСОБА_12 зазначив, що через таку позицію ОСОБА_9 та ОСОБА_10 він не міг відмовитись від виконання цієї другої «роботи», тобто другого вбивства на замовлення, інакше вони вбили би його. У період з травня 2001 року до середини травня 2002 року він, ОСОБА_10 на своєму автомобілі Ауді 80, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та інші невідомі йому чоловіки відвідували місто Київ, де проживали протягом цього часу та стежили за новим об`єктом вбивства директором київської фірми «Скандинавія» ОСОБА_15 , у ході чого готували вбивство останнього. Саме від ОСОБА_10 він дізнався, що новим об`єктом вбивства є директор київської фірми «Скандинавія» ОСОБА_15 , що наведена фірма займалась рибним бізнесом, та що вбивство ОСОБА_15 замовив той самий київський банкір, на якого працював ОСОБА_8 та який перед цим замовляв вбивство ОСОБА_11 . ОСОБА_10 зазначив, що фірма «Скандинавія» та її керівник ОСОБА_15 , займаючись рибним бізнесом, дуже заважали другу цього замовника-банкіра, у зв`язку з чим наведений друг замовив вбивство ОСОБА_15 цьому банкіру. Останній доручив організацію вбивства ОСОБА_8 , а він у свою чергу замовив та доручив ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та іншим підготувати та вчинити вбивство ОСОБА_15 . У свою чергу ОСОБА_12 запропонував своєму знайомому ОСОБА_16 вчинити таке вбивство ОСОБА_15 шляхом введення в організм останнього медичного препарату, що призвело би до його смерті. ОСОБА_16 погодився на вчинення цього вбивства. Тому ОСОБА_12 познайомив ОСОБА_10 та ОСОБА_16 . Наприкінці весни на початку літа 2001 року ОСОБА_10 на своєму автомобілі відвіз ОСОБА_12 та ОСОБА_16 до міста Києва для підготовки та вчинення вбивства ОСОБА_15 . На протязі трьох місяців ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 проживали у придорожньому готелі Антон на 32 кілометрі від міста Києва на трасі КиївРівне, протягом чого ОСОБА_10 возив їх на своєму автомобілі. У цей період часу ОСОБА_8 надав ОСОБА_10 всі необхідну інформацію щодо особи ОСОБА_15 . Зокрема, ОСОБА_8 особисто продемонстрував ОСОБА_10 місця проживання та роботи ОСОБА_15 у місті Києві. Після цього, ОСОБА_10 показав ОСОБА_12 та ОСОБА_16 будинок АДРЕСА_7 , у котрому на той час проживав ОСОБА_15 , а також вказав вікна квартири останнього, розташованої на шостому поверсі у цьому багатоповерховому будинку. Водночас, ОСОБА_10 показав йому місце знаходження фірми ОСОБА_15 із назвою «Скандинавія», розташованої у місті Києві по вулиці Зрошувальній, 5, що поруч із станцією метро «Чернігівська». Наприкінці весни на початку літа 2001 року за вказівкою ОСОБА_10 він та ОСОБА_16 проводили відео зйомку під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , у котрому проживав ОСОБА_15 . Згідно наказу ОСОБА_10 , вони повинні були зняти на відео зелений джип та всіх людей, які б сідали у такий автомобіль та виходили з нього. ОСОБА_10 надав їм для зйомки маленьку відеокамеру фірми «Соні». З даху будинку (у ході відтворення ОСОБА_12 уточнено, що з загального балкону на останньому поверсі цього будинку), котрий на той час був тільки-но збудованим та знаходився навпроти будинку АДРЕСА_7 , він та ОСОБА_16 на вказану відеокамеру здійснювали відео зйомку обстановки біля будинку ОСОБА_15 , у ході чого зняли на відео джип Міцубісі Паджеро синьо-зеленого кольору, як він згодом дізнався - автомобіль ОСОБА_15 , а також всіх людей, які приїжджали на ньому та від`їжджали від під`їзду № 3 будинку, де проживав ОСОБА_15 . У цей час одного дня до будинку за місцем проживання ОСОБА_15 на своєму автомобілі приїхав ОСОБА_10 та забрав у них відеокамеру із знятим матеріалом. Влітку 2001 року, через день-два після того, як у них забрали відеокамеру із знятим відео матеріалом, ОСОБА_10 приїхав на своєму автомобілі та надав ОСОБА_12 і ОСОБА_16 фотографію ОСОБА_15 . На цьому фото останній був зображеним на виставці. Потім вказану фотографію ОСОБА_10 забрав собі та зберігав у себе. (Наведену фотографію, вилучену під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , ОСОБА_12 впізнав у ході допиту 22.12.2005 року). ОСОБА_12 зазначив, що з такої поведінки ОСОБА_10 він зрозумів, що замовник на знятому ними відео впізнав ОСОБА_15 , після чого було зроблено фото останнього, котре ОСОБА_8 надав ОСОБА_10 , а останній у свою чергу надав це фото ОСОБА_12 та ОСОБА_16 . Після цього, протягом певного періоду у 2001 році ОСОБА_12 та ОСОБА_16 стежили за будинком АДРЕСА_7 та особисто за ОСОБА_15 . У ході цього вони вивчили розпорядок дня ОСОБА_15 .. ОСОБА_12 зазначив, що кожного робочого дня біля 7 год. 45 хв. ОСОБА_15 виходив з будинку на вулицю за місцем свого проживання, де його забирав водій на автомобілі. ОСОБА_15 додому повертався по-різному о 18-19 годині або 23-24 годині. У той час ОСОБА_15 користувався автомобілем Міцубісі Паджеро Спорт синьо-зеленого кольору. У подальшому ОСОБА_15 використовував автомобіль Тойота Камрі сріблястого чи золотистого кольорів, київської реєстрації. У цих автомобілях ОСОБА_15 возив водій. Інших охоронників у ОСОБА_15 не було. Влітку 2001 року у місті Києві ОСОБА_10 надав ОСОБА_12 та ОСОБА_16 сухий препарат піпекуроній бромід та розчин натрія хлориду 3%. ОСОБА_10 розповів, що вказані медичні препарати останній дістав у місті Львові, після чого надав ОСОБА_12 та ОСОБА_16 для того, щоб вони їх змішали, заповнили сумішшю медичний шприц, після чого ОСОБА_16 повинен непомітно для ОСОБА_15 вколоти тому цей розчин, зокрема у вказаному під`їзді будинку за місцем проживання ОСОБА_15 . При цьому, ОСОБА_10 пояснив ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , що після введення в організм людини суміш наведених препаратів викликає зупинку серця та смерть. У серпні 2001 року ОСОБА_12 у готелі Антон приготував суміш з цих препаратів та надав їх ОСОБА_16 у медичному шприці. На наступний день зранку, це було у серпні 2001 року, він та ОСОБА_16 самостійно приїхали до будинку за місцем проживання ОСОБА_15 . У час між 7 год. та 8 год. ранку у цей день у серпні 2001 року ОСОБА_12 залишився на вулиці біля входу у під`їзд цього будинку, а ОСОБА_16 із цією сумішшю у медичному шприці зайшов у під`їзд та на ліфті піднявся на шостий поверх до входу у квартиру ОСОБА_15 , щоб дочекатись того та зробити тому ін`єкцію. Через короткий проміжок часу, біля 8 год. ранку того дня, ОСОБА_12 побачив, що ОСОБА_15 вийшов з наведеного під`їзду, сів у свій автомобіль Міцубісі Пажеро Спорт та поїхав від будинку. Тоді ОСОБА_12 зрозумів, що щось не так та також поїхав від цього будинку. У готелі Антон він зустрівся із ОСОБА_16 . Останній розповів, що очікував на ОСОБА_15 біля виходу з його квартири. Біля 7 год. 45 хв. 8 год. 00 хв. ранку ОСОБА_15 вийшов зі своєї квартири у загальний коридор, де ОСОБА_16 підійшов до нього та за допомогою шприца намагався зробити йому укол цієї суміші. Однак ОСОБА_15 почав боротись із ним, у зв`язку ОСОБА_16 викинув шприц із сумішшю у під`їзді, вирвався від ОСОБА_15 та втік через загальні балкони під`їзду, котрі виходять на проїжджу частину. ОСОБА_12 у цей час стояв у внутрішньому дворі будинку навпроти виходу з під`їзду, у зв`язку з чим він не бачив ОСОБА_16 , а побачив лише ОСОБА_15 , який після цієї боротьби вийшов з під`їзду та поїхав на своєму автомобілі із водієм. Після цього випадку ОСОБА_16 поїхав до міста Львова та у місто Київ більше не вертався і його у подальшому не залучали до підготовки та вчинення вбивства ОСОБА_15 . ОСОБА_12 продовжував проживати у місті Києві разом із ОСОБА_10 , а також із іншими чоловіками, котрих він не пригадує, оскільки вони змінювались дуже часто. У час з літа 2001 року до травня 2002 року він та ОСОБА_10 періодично відвідували місто Львів, після чого знову повертались у місто Київ, де ОСОБА_12 продовжував вистежувати ОСОБА_15 за місцем проживання останнього. ОСОБА_10 визначив, що згідно нового варіанту потрібно було застрелити ОСОБА_15 із пістолета. Ще весною 2001 року для вчинення вказаного вбивства ОСОБА_10 у місті Львові придбав за 1 500 доларів США пістолет системи «ТТ» калібру 7,62 мм, глушник, дві обойми та набої до нього. Наведений пістолет системи ТТ калібру 7,62 мм мав нікельований корпус світлого (блискучого) кольору. Глушник нікельований та світлого кольору. Ніяких номерів та написів на цьому пістолеті ОСОБА_12 не бачив. Даний пістолет, глушник та набої до нього ОСОБА_10 перевозив у своєму автомобілі Ауді 80 та зберігав за місцями свого проживання у місті Києві. Також для скоєння даного вбивства ОСОБА_10 у місті Львові придбав вибухівку пластид, від використання якого в подальшому відмовився. Організацією вбивства ОСОБА_15 у місті Києві займались ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . При цьому, ОСОБА_12 зазначив, що ОСОБА_9 про підготовку та організацію цього вбивства знав достовірно, однак місто Київ не відвідував та того у місті Києві не бачив під час організації вбивства ОСОБА_34 . З питань підготовки та організації цього вбивства ОСОБА_10 підпорядковувався ОСОБА_8 , виконував всі його завдання і вказівки з цього приводу та возив ОСОБА_8 на своєму автомобілі Ауді 80. ОСОБА_8 надавав гроші ОСОБА_10 для проживання, харчування та для інших потреб щодо перебування ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та інших у місті Києві з приводу підготовки та вчинення вбивства ОСОБА_15 . Від ОСОБА_10 він дізнався, що дані гроші ОСОБА_8 отримав від київського банкіра, який до цього був замовником вбивства ОСОБА_11 . Він, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та всі інші особи, яких привозили у місто Київ ОСОБА_10 та ОСОБА_9 для підготовки та вчинення вбивства ОСОБА_15 , з питань підготовки та вчинення цього вбивства підпорядковувались ОСОБА_10 , який у свою чергу за рахунок наданих йому ОСОБА_8 для цього грошей оплачував їхнє проживання, харчування та інші потреби під час перебування у місті Києві. ОСОБА_12 вказав, що на той час він особисто вже не мав сильного бажання вчиняти вбивство ОСОБА_15 , а діяв переважно з мотивів боязні помсти з боку ОСОБА_10 та ОСОБА_9 у разі його відмови допомагати у підготовці даного вбивства. При цьому, він намагався поєднати свої дії з підготовки цього вбивства із тим, щоб ОСОБА_10 та ОСОБА_9 не змогли примусити безпосередньо його вчинити вбивство ОСОБА_15 , для чого умисно бував на виду у мешканців та консьєржів цього будинку,про що розповів ОСОБА_10 та наголосив на тому, що він не може стріляти в ОСОБА_15 , оскільки мешканці та консьєржі будинку його вже знають візуально та можуть впізнати. Зі Львова ОСОБА_9 привіз ОСОБА_17 . Останній був наркоманом та згідно розробленого ОСОБА_10 і ОСОБА_9 плану повинен був застрелити ОСОБА_15 . При цьому, згідно цього ж плану ОСОБА_12 повинен попередньо показати ОСОБА_17 точне місце проживання ОСОБА_15 та вивести саме на нього, тобто вказати ОСОБА_15 , оскільки на той час ОСОБА_12 вже добре знав того в обличчя. ОСОБА_12 зазначив, що ОСОБА_17 бажав вчинити вбивство ОСОБА_15 виключно з мотивів отримання грошової винагороди, котру ОСОБА_10 та ОСОБА_9 пообіцяли виплатити тому за вбивство. При цьому, ОСОБА_12 не відома точна сума грошової винагороди, котру мав отримати ОСОБА_17 за вбивство ОСОБА_15 . Після приїзду у травні 2002 року у місто Київ ОСОБА_17 розповідав йому про мотиви перебування його в Києві та прри причини, що спонукали його вчинити вбивство. ОСОБА_12 відзначив, що згідно плану відразу ж після приїзду у місто Київ ОСОБА_17 повинен був застрелити ОСОБА_15 біля будинку за місцем проживання останнього. Однак цей план зірвався та скоєння вбивства ОСОБА_15 було перенесено на тиждень. У цей час ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_12 на автомобілі ОСОБА_10 марки Ауді 80 виїхали у лісовий масив під містом Києвом, де він, ОСОБА_10 та ОСОБА_17 стріляли з наведеного вище пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм із глушником, випробовуючи цю зброю. При цьому, ОСОБА_12 зазначив, що у цього пістолета саморобний глушник був такої конструкції, що після кожного пострілу затвор пістолета потрібно було перезаряджати рукою, у ході чого викидати з пістолета гільзу та тільки після цього проводити наступний постріл. Тому вони випробовували вказаний пістолет та ОСОБА_17 тренувався швидко та вправно стріляти з нього. Перед вчиненням наведеного вбивства ОСОБА_10 у місті Києві надав ОСОБА_17 наведений пістолет «ТТ» калібру 7,62 мм, глушник та набої до нього. ОСОБА_17 обмотав бинтом руків`я та затвор наведеного пістолета для того, щоб не залишати відбитків пальців та інших слідів на його корпусі. ОСОБА_10 розповів їм детальний план вбивства ОСОБА_15 . Згідно цього плану ОСОБА_10 на своєму автомобілі повинен стояти на проспекті Героїв Сталінграда у місті Києві у напрямку руху автомобіля ОСОБА_15 , на відстані біля 1,5 км від будинку, у котрому проживав ОСОБА_15 . Він у цей час мав знаходитись біля будинку ОСОБА_15 , а ОСОБА_35 із пістолетом повинен очікувати у під`їзді на сходовій клітини біля дверей квартири ОСОБА_15 . Коли ОСОБА_10 побачить автомобіль ОСОБА_15 , то має зателефонувати на його мобільний телефон та повідомити про те, що ОСОБА_15 їде у напрямку свого місця проживання. Після того, як ОСОБА_15 під`їде до цього будинку, вийде з машини та зайде у під`їзд, то він повинен зателефонувати на мобільний телефон ОСОБА_17 та попередити останнього про те, що ОСОБА_15 йде додому. Після цього ОСОБА_12 повинен піти на проїжджу частину вулиці, взяти таксі та очікувати у ньому на ОСОБА_17 . Після вчинення вбивства ОСОБА_15 . ОСОБА_17 повинен вийти з під`їзду будинку, сісти у таксі до нього, на котрому вони повинні доїхати до станції метро Нивки, де взяти інше таксі та виїхати за межі міста Києва. При цьому, ОСОБА_10 надав ОСОБА_17 бойову гранату на той випадок, якщо у разі відходу після вбивства його будуть переслідувати, у зв`язку з чим той повинен кинути гранату у переслідувачів та підірвати їх. Згідно цього плану, після обіду 20.05.2002 року ОСОБА_10 на своєму автомобілі зупинився на узбіччі проїжджої частини на АДРЕСА_7 на відстані біля 1,5 км від будинку ОСОБА_15 якраз у напрямку руху автомобіля останнього до цього будинку. ОСОБА_12 у цей час стояв біля будинку ОСОБА_15 на АДРЕСА_7 , а ОСОБА_17 із наведеним пістолетом ТТ з глушником та із гранатою піднявся на шостий поверх під`їзду будинку до вхідних дверей квартири ОСОБА_15 та очікував на останнього. У вечірній час, він точно годин не пригадує, однак було ще світло, 20.05.2002 року до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_10 та повідомив про те, що ОСОБА_15 на своєму автомобілі їде у напрямку за місцем свого проживання. Через кілька хвилин після цього до цього будинку на АДРЕСА_7 під`їхав автомобіль Тойота Камрі, з котрого вийшли ОСОБА_15 та водій останнього, після чого вони удвох зайшли у під`їзд будинку, у котрому розташована квартира ОСОБА_15 та його очікував ОСОБА_17 . Він зі свого мобільного телефону зателефонував на мобільний телефон ОСОБА_17 та попередив його про те, що ОСОБА_15 разом із водієм піднімаються на ліфті до квартири. Після цього він пішов на проїжджу частину вулиці, де взяв таксі та очікував ОСОБА_17 . Через короткий проміжок часу, йому видається, що через одну-дві хвилини, на вулицю з під`їзду цього будинку вибіг ОСОБА_17 та побіг у напрямку стоянки таксі, де сів до нього у таксі. Він та ОСОБА_17 на цьому таксі доїхали до станції метро Нивки, де вийшли з таксі. Поруч із цією станцією метро ОСОБА_17 втопив гранату у зеленому озері. Потім вони біля станції метро Нивки взяли інше таксі, на котрому доїхали на 16-й кілометр траси Київ-Житомир, де на них очікував ОСОБА_10 на своєму автомобілі «Ауді 80». Він та ОСОБА_17 пересіли у автомобіль ОСОБА_10 , після чого останній відвіз їх у місто Рівне. По дорозі у місто Рівне ОСОБА_17 в автомобілі ОСОБА_10 розповів, що дочекався ОСОБА_15 та його охоронника на сходовій клітині біля дверей квартири. Там же ОСОБА_17 з цього пістолета вистрілив один раз в охоронника та вбив його. ОСОБА_17 намагався ще стріляти з цього пістолета вже в ОСОБА_15 , однак пістолет заклинило та він не зміг більше вистрелити. Через це ОСОБА_15 залишився живим, а ОСОБА_17 на сходовій клітини викинув цей пістолет ТТ з глушником та втік. У місті Рівне вони втрьох прожили на знятій квартирі два дні, після чого ОСОБА_10 на своєму автомобілі відвіз їх у місто Львів. ОСОБА_12 не відомо того, чи заплатили ОСОБА_9 та ОСОБА_10 будь-які гроші ОСОБА_17 за вказане вбивство. При цьому, від ОСОБА_17 йому відомо про те, що між ОСОБА_17 та ОСОБА_10 був з цього приводу конфлікт, однак йому не відомо, чим це закінчилось. Перед Новим роком наприкінці 2003 року ОСОБА_8 передав ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та йому гроші в сумі 10 000 гривень для того, щоб вони втрьох виїхали з міста Львова та сховались від міліції. ОСОБА_10 дав йому третю частину цих грошей, тобто 3 000 гривень, котрі він віддав своїй матері та нікуди не ховався, бо не бачив у цьому сенсу та повністю визнає свою вину, бажає допомогти слідству, розкаюється у вчиненому, за що готовий понести покарання. При цьому, ОСОБА_12 зазначив, що участь у замаху на ОСОБА_15 він брав не стільки з міркувань отримання винагороди за це, а скільки з мотивів збереження свого життя та відсутності у нього виходу у стосунках із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з даного приводу(т.3, а.с.122-151, 185-227, 243-245, 269-270, 277-279, 281-282, 325-326, 327-328);

- оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_9 , який засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 13-25.10.2017 року та допитаного на досудовому слідстві за участю захисника, вбачається наступне. У 1995 році він познайомився із мешканцем міста Львова ОСОБА_10 , про якого йому відомо, що раніше останній працював машиністом на залізниці у місті Львові. У 1998 році він і ОСОБА_10 залишились без роботи, а у 2000 році він, ОСОБА_10 та їхній спільний знайомий ОСОБА_36 , 1962 р.н., спільно створили у місті Львові охоронну фірму «Грант». На початку ОСОБА_10 працював на посаді начальника одного з відділів цієї фірми, у подальшому був її директором, однак згодом звільнився та ніде не працював. У період 1999 року він у місті Львові познайомився із мешканцем міста Києва ОСОБА_8 та зізнався, що тоді ОСОБА_8 справив на нього сильне враження тим, що той користувався дорогим автомобілем марки «БМВ» п`ятої серії, червоного кольору, мав при собі значну суму грошей, був одягнутим у дорогі речі та вихвалявся тим, що у місті Києві мав серйозний бізнес та заробляв дуже великі гроші. Після цього, у місті Києві він на прохання свого знайомого займався перевіркою фінансово-господарської діяльності спільного українського-американського підприємства з виробництва та реалізації морозильних камер звернувся до ОСОБА_8 за допомогою у виконанні доручених йому завдань з цього приводу. У місті Києві ОСОБА_8 познайомив його із генералами спецслужб та іншими дуже впливовими людьми, які могли посприяти йому у вирішенні його проблем. Водночас, спільно із ним за винагороду ОСОБА_8 також займався цими питаннями. Однак виконати своїх завдань вони не змоги, у зв`язку з чим ОСОБА_8 терміново відправив його до міста Львова. У 1999 році у місті Львові ОСОБА_10 познайомив його із мешканцем міста Львова на ім`я « ОСОБА_37 » (досудовим слідством встановлено, що ним є особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження). Про « ОСОБА_38 » йому ніби то нічого не відомо. При цьому, ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_10 познайомив « ОСОБА_38 » із ОСОБА_8 . Після цього, у період 1999-2000 років, він дат точно не пригадує, « ОСОБА_37 » та ОСОБА_9 їздили у місто Київ , де зустрілись із ОСОБА_8 . У ході зустрічі останній сказав йому та «Льові», що у місті Києві ОСОБА_8 заважає одна людина та із нею необхідно «розібратись». ОСОБА_9 зазначив, що «розібратись» означало вбити цю людину. У даній ситуації також був обізнаний ОСОБА_10 . ОСОБА_9 ніби то відповів ОСОБА_8 , що нічого не хоче чути про ці справи та не буде нічого робити, тобто він не буде ні з ким «розбиратись». Після цього, він ніби то поїхав по своїх справах у місті Києві, а ОСОБА_8 та «Льова» залишились удвох. ОСОБА_9 зауважив, що тоді ОСОБА_8 повинен був показати «Льові» ту людину, яку потрібно вбити.На наступний день він зателефонував до ОСОБА_8 та ніби то сказав йому, що їде додому до міста Львова та не буде брати ніякої участі у справі вбивства. ОСОБА_8 дуже просив його зустрітись, однак він поїхав на своєму автомобілі до міста Львова. Через якийсь час після вказаних подій у одному з барів у центрі міста Львова ОСОБА_10 та «Льова» познайомили його із ОСОБА_12 , якого вони називали «конкретним пацаном». Також від ОСОБА_10 він дізнався про те, що ОСОБА_12 мав вогнепальне поранення спини. ОСОБА_10 та «Льова» домовились із ОСОБА_12 про те, щоб останній вчинив вбивство у місті Києві, про котре він попередньо чув від ОСОБА_8 . Через кілька днів ОСОБА_10 на своєму автомобілі «Ауді-80», темно-синього кольору, відвіз «Льову» та ОСОБА_12 з міста Львова у місто Київ для виконання наведеного вбивства. У місті Києві ОСОБА_10 , «Льова» та ОСОБА_12 проживали у квартирах, котрі вони винаймали. У цей час він на своєму автомобілі приїхав у місто Київ та на прохання ОСОБА_10 заїхав до них у гості. Після цього, наприкінці 2000 року на початку 2001 року, точно дат він не пригадує, під час його перебування у місті Львові до нього зателефонував ОСОБА_8 та попросив приїхати у місто Рівне для термінової зустрічі. Тоді ж ОСОБА_10 приїхав з міста Києва до міста Львова та розповів, що «Льова» та ОСОБА_12 перебували у місті Києві, де не виконали свою «роботу», тобто не вбили ту людину, яку їм замовляли вбити. Також ОСОБА_10 сказав йому, що ОСОБА_12 та «Льову» привезли до міста Рівного. Обставини того, як та хто їх привіз ОСОБА_9 ніби то не відомі. У той же день на прохання ОСОБА_8 він на своєму автомобілі «Форд-Скорпіо» приїхав у місто Рівне, де зустрівся із останнім ОСОБА_8 . Останній з міста Києва до міста Рівного приїхав на своєму автомобілі «БМВ» червоного кольору. Під час зустрічі у місті Рівне ОСОБА_8 обізвав «Льову» - дурним, а ОСОБА_12 сліпим, сказавши водночас, що вони не зробили «роботи», тобто не застрелили того чоловіка, якого повинні були вбити. З того, що з обуренням розповів йому ОСОБА_8 , він зрозумів, що згідно плану вбивства « ОСОБА_37 » повинен був показати ОСОБА_12 чоловіка, якого останній повинен був вбити із пістолета. Однак вийшло так, що чи то « ОСОБА_37 » показав ОСОБА_12 не того чоловіка, чи то ОСОБА_12 щось наплутав, але в результаті останній застрелив не того чоловіка. ОСОБА_8 серйозно попередив ОСОБА_9 про те, що буде влаштований «розбір» цієї ситуації та будуть розбиратись із винними у тому, чому не вбито замовленого чоловіка. На це ОСОБА_9 ніби то відповів, що він до цих справ не причетний, ОСОБА_8 самостійно домовлявся про вбивство із ОСОБА_10 , «Льовою» та ОСОБА_12 , а тому вони самі повинні за це відповідати, а його ніби то немає чого до цього «плутати», тобто він ніби ніякого відношення до вказаного вбивства не мав. У ході зустрічі ОСОБА_8 надав йому паперовий конверт із грошима та наказав передати ці гроші «Льові» та ОСОБА_12 , які у той час також знаходились у місті Рівному. Водночас, ОСОБА_8 наказав йому передати «Льові» та ОСОБА_12 вказівку залишатись у місті Рівне та не виїжджати звідти. Після цього, тоді ж у місті Рівне він зустрівся із « ОСОБА_39 » та ОСОБА_12 , передав останнім вказаний конверт із грошима та за вказівкою ОСОБА_8 наказав їм залишатись у місті Рівне до подальших вказівок. Намагаючись ввести в оману слідство з метою уникнення відповідальності за вчинені злочини, ОСОБА_9 показав, що йому ніби то не відомо того, яка сума грошей та в якій валюті знаходились у цьому конверті, а також з яких причин «Льові» та ОСОБА_12 слід залишатись у місті Рівному. ОСОБА_9 повернувся у місто Львів на своєму автомобілі. Також даючи неправдиві показання він зазначив, що йому ніби то не відомо того, яким чином та за яких обставин «Льова» та ОСОБА_12 опинились у місті Рівне, вказавши при цьому, що туди вони приїхали з міста Києва, де попередньо повинні були вчинити вбивство та застрелили не того.Через кілька місяців після наведених зустрічей у місті Рівному ОСОБА_10 сказав, що необхідно «закрити» питання у місті Києві. Це означало до кінця виконати наведену «роботу», тобто вбити чоловіка на замовлення, інакше будуть «розбори». ОСОБА_9 , продовжуючи вводити в оману слідство з наміром ухилитись від відповідальності показав, що він ніби то пояснив ОСОБА_10 , що нічого не має до цих справ та нічого робити не буде. ОСОБА_10 відповів, що він буде «закривати» всі справи у місті Києві разом із ОСОБА_12 , тобто забезпечувати повне виконання замовлення ОСОБА_8 по вбивству людини у місті Києві. У місті Львові ОСОБА_10 познайомив його із мешканцем міста Львова ОСОБА_16 , який був товаришем ОСОБА_12 та саме останній порекомендував того ОСОБА_10 для виконання на замовлення ОСОБА_8 вбивства людини у місті Києві. ОСОБА_9 , нібито зрозумів, що ОСОБА_12 та ОСОБА_16 у місті Києві виконували за завданнями ОСОБА_8 та ОСОБА_10 дії з підготовки та вчинення вбивства чоловіка. При цьому, від ОСОБА_10 він дізнався, що ОСОБА_12 та ОСОБА_16 у місті Києві знімали на відеокамеру чоловіка та стежили за ним для того, щоб у подальшому вбити на замовлення ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Водночас, ОСОБА_10 вихвалявся перед ним тим, що ОСОБА_8 дав йому дуже «круту» цифрову відеокамеру, щоб знімати на неї об`єкт вбивства та стежити за ним. Згодом ОСОБА_10 розповів, що у місті Києві вони знову стріляли по замовленому їм об`єкту, однак у черговий раз натворили не те, що потрібно, а саме: чи то не влучили у того, кого повинні були вбити, чи то вбили не того чоловіка. ОСОБА_9 зазначив, що йому ніби то не відомо того, чим саме закінчились вказані події та який результат. Намагаючись применшити свою вину у скоєнні організації та підготовки наведених замовних вбивств у місті Києві з наміром уникнути відповідальності, ОСОБА_9 вказує, що ОСОБА_8 ніби то попереджав його про те, що ОСОБА_9 немає куди подітись від ОСОБА_8 та від цих вбивств, йому багато про це відомо, вихід у ОСОБА_9 з цього лише один його смерть. У зв`язку з цим він ніби то боявся ОСОБА_8 та цих погроз, виконував вказівки останнього та боявся повідомити правоохоронні органи про наведені вбивства. При цьому, ОСОБА_9 охарактеризував ОСОБА_8 як чоловіка, який своєю поведінкою та висловами вмів нагнати страху на людей, представляв себе дуже важливим чоловіком, який впливає на людські долі та є господарем життя, мав дуже високі зв`язки та міг зробити з людиною все, що завгодно. Йому відомо, що у місті Києві ОСОБА_8 підтримував дуже близькі стосунки із чоловіком, якого звали по-батькові « ОСОБА_40 », та разом із яким ОСОБА_8 приїжджав у місто Львів, щоб придбати землю на Закарпатті. ОСОБА_8 у місті Львові познайомив його із « ОСОБА_41 », коли вони удвох приїжджали у місто Львів. Від ОСОБА_10 йому також відомо про те, що саме « ОСОБА_40 » є замовником організованих ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вбивств у місті Києві, які вчиняли « ОСОБА_37 », ОСОБА_12 , ОСОБА_16 . Він показав, що за підготовку та вчинення вказаних вище вбивств йому ніби то ніхто грошей не надавав. Однак, як зазначив ОСОБА_9 , ОСОБА_8 оплачував йому вартість бензину та харчування, коли він займався підготовкою та організацією скоєння наведених вбивств. При цьому, точно загальної суми, котру вручив йому для цього ОСОБА_8 , він ніби то не пригадує. При цьому, охоронна фірма «Ерідан», котрою керував ОСОБА_8 , та охоронна фірма «Грант», засновниками котрої були ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також останній був її директором, уклали між угоду про співпрацю та спільну діяльність, після чого діяли спільно. Він охарактеризував ОСОБА_10 як нестриманого та дуже різкого чоловіка, який не вмів себе поводити із людьми. ОСОБА_10 дуже поважав та боявся ОСОБА_8 , без слів виконував всі вказівки останнього. ОСОБА_9 також зазначив, що під час поїздок до міста Києва він зупинявся та проживав у готелі «Снайпер», що на трасі Київ-Житомир. Туди ж до нього приїжджав ОСОБА_8 (т.4, а.с.132-142, 152-153, 162-168, 172-174);

- оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_16 , який засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 13-25.10.2017 року та допитаного на досудовому слідстві за участю захисника, вбачається наступне. У 1999 році у місті Львові він через свого знайомого ОСОБА_42 познайомився із мешканцем міста Львова ОСОБА_12 , після чого підтримував дружні стосунки із останнім. У травні 2001 року у місті Львові ОСОБА_12 познайомив його із мешканцем міста Львова ОСОБА_10 , про якого йому стало відомо, що ОСОБА_10 є колишнім залізничником, на той час працював на посаді директора Львівської охоронної фірми «КСБ Грант», розташованої у готелі «Сихів» по вулиці Морозній у місті Львові, користувався автомобілем «Ауді-80» синього кольору, номерний знак « НОМЕР_3 », а у подальшому - автомобілем «БМВ». У той же день ОСОБА_30 та ОСОБА_43 познайомили його з ОСОБА_9 , про якого йому стало згодом відомо, що той був власником Львівської охоронної фірми КСБ Грант, користувався автомобілем Форд Скорпіо, кольору металік, номерних знаків не пригадує. Після цього, у травні 2001 року у місті Львові ОСОБА_12 та ОСОБА_10 запропонували йому за винагороду в 7000 доларів США в м.києві вистежити та вбити людину, на що він погодився. Наприкінці травня 2001 року ОСОБА_10 на своєму автомобілі «Ауді 80» відвіз його та ОСОБА_12 у місто Київ для вказаного вистежування та вбивства. Тимчій, для вбивства цієї людини, надавь йому та ОСОБА_12 медичні препарати, від уколу котрих потерпілий повинен був померти від зупинки серця та без жодних слідів злочину. ОСОБА_10 заохочував його та ОСОБА_44 грошовою винагородою.На протязі одного-двох місяців він, ОСОБА_10 та ОСОБА_12 проживали у придорожньому мотелі на 25-ому кілометрі траси Київ-Житомир, а проживання у готелі, харчування, проїзд та за інші потреби оплачував ОСОБА_10 . ОСОБА_10 повідомив йому, що потерпілого, вбивство котрого планувалось, звати ОСОБА_15 , він займався торгівлею рибою, постійно проживав у Латвії, де мав своє житло, а у місті Києві проживала його дружина чи коханка. ОСОБА_10 на своєму автомобілі «Ауді-80» привозив його та ОСОБА_12 на вулицю Зрошувальну, 5, у місті Києві, де показав фірму ОСОБА_15 , а також ОСОБА_10 розповів йому та ОСОБА_12 про те, що ОСОБА_15 користувався автомобілем «Міцубісі Паджеро» зеленого кольору. За вказівкою ОСОБА_10 він та ОСОБА_12 два-три дні стежили за цією фірмою, намагаючись побачити вказаний джип ОСОБА_15 . ОСОБА_10 на своєму автомобілі Ауді 80 відвіз його та ОСОБА_12 до будинку АДРЕСА_7 , де показав під`їзд цього будинку, у котрому проживав ОСОБА_15 . ОСОБА_10 надав йому та ОСОБА_12 відеокамеру Соні невеликих розмірів та наказав їм щоденно стежити за цим під`їздом та знімати цією камерою на відео всіх, хто заходив та виходив з наведеного під`їзду у період з 08 год. до 12 год. та з 19 до 24 год. На протязі тижня ОСОБА_10 на своєму автомобілі Ауді 80 кожного дня біля 8 год. ранку привозив його та ОСОБА_12 до будинку АДРЕСА_7 . По приїзду за вказаною адресою він та ОСОБА_12 із відеокамерою, розташувавшись у будинку, що навпроти будинку АДРЕСА_7 , з балкону загального користування, на котрий був вільний доступ з загального під`їзду будинку, у період з 08 год. до 12 год. та з 19 год. до 24 год. стежили за під`їздом будинку АДРЕСА_7 , у котрому проживав ОСОБА_15 , та проводили відео зйомку на вказану відеокамеру всіх, хто виходив з вказаного під`їзду та заходив у нього. Перших два-три дні після стеження їх від цього будинку із відеокамерою забирав ОСОБА_10 на своєму автомобілі та привозив до вказаного мотелю. У подальшому він та ОСОБА_12 самостійно добирались від будинку АДРЕСА_7 за місцем свого проживання. Після відеозйомки ОСОБА_10 забирав у нього та ОСОБА_12 відеокамеру Соні із записаними відео матеріали та відвозив невідомим йому особам. Також ОСОБА_10 продемонстрував йому та ОСОБА_12 фотографію ОСОБА_15 . Останній на цій фотографії був зображений у торгівельному центрі навпроти рекламного щита та серед торгівельних рядів. ОСОБА_10 не розповідав про обставини походження у нього цієї фотографії та після того, як продемонстрував йому та ОСОБА_12 для запам`ятовування рис обличчя та зовнішності ОСОБА_15 , забрав вказане фото собі. (Наведену фотографію, вилучену під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , ОСОБА_16 впізнав у ході допиту 22.12.2005 року.). Через три тижні після початку стеження у цьому будинку з`явився ОСОБА_15 та проживав у ньому. Про вказане йому та ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_10 . Останній вимагав від них бути уважними у ході стеження за ОСОБА_15 . Він та ОСОБА_12 встановили, що ОСОБА_15 жив у квартирі на шостому поверсі у раніше вказаному їм ОСОБА_10 під`їзді будинку АДРЕСА_7 . Після цього, він та ОСОБА_12 також стежили за вікнами наведеної квартири. У той час ОСОБА_15 користувався автомобілем Міцубісі Паджеро, зеленого кольору, та автомобілем Деу Ланос, зеленого кольору. У наведеній квартирі разом із ОСОБА_15 проживала жінка віком до 40 років із волоссям білого кольору. У цей будинок вона приходила разом із ОСОБА_15 . Присутність цієї жінки ускладнювала реалізацію плану ОСОБА_10 щодо вбивства ОСОБА_15 , у зв`язку з чим ОСОБА_10 поставив перед ними завдання вичікувати момент, коли ОСОБА_15 буде саме заходити у будинок та виходити із нього. У цей період під час стеження він та ОСОБА_12 знаходились у дворі будинку АДРЕСА_7 , зокрема на лавочці поруч із його під`їздом, а також прогулювались навколо наведеного будинку. Про результати стеження за ОСОБА_15 він та ОСОБА_12 щоденно доповідали ОСОБА_10 . ОСОБА_10 про обставини та результати стеження за ОСОБА_15 доповідав київськім замовникам. Особи останніх йому не відомі. ОСОБА_16 зазначив, що у ході стеження за ОСОБА_15 він та ОСОБА_12 змінювали місця свого проживання у місті Києві, котрі для них винаймав ОСОБА_10 . У цей час ОСОБА_10 проживав окремо від них. Доповіді про результати стеження за ОСОБА_15 . ОСОБА_10 отримував від нього та ОСОБА_12 та інструктував їх з приводу подальшого стеження, надавав їм гроші для проживання, харчування та для інших потреб у місті Києві. Для реалізації плану вбивства ОСОБА_15 у місті Києві ОСОБА_10 надав йому та ОСОБА_12 медичний шприц та дві ампули, у одній із котрих був порошок білого кольору, а у іншій прозора рідина, та пояснив як зробити суміш для ін`єкції та скільки часу вона є дійсною.Він та ОСОБА_12 приїхали до будинку АДРЕСА_7 , де у ході стеження на протязі двох днів переконались у присутності ОСОБА_15 , а також встановили, що той виходив із будинку та приходив туди сам, без інших осіб. Водій чекав на ОСОБА_15 біля входу у під`їзд будинку або залишав його там. Про вказані факти вони відразу доповіли ОСОБА_10 . Останній зазначив, що це дуже добрі обставини для здійснення плану вбивства ОСОБА_15 шляхом введення тому наведеного медичного препарату. Згідно розробленого ОСОБА_10 , ним та ОСОБА_12 плану цього вбивства, перед 8 год. ранку ОСОБА_16 із наведеним медичним препаратом у шприці повинен піднятись на шостий поверх до вхідних дверей квартири ОСОБА_15 , де сховались у загальному коридорі під`їзду та дочекатись, коли ОСОБА_15 вийде з своєї квартири та зайде у кабіну ліфта. Тоді ОСОБА_16 повинен зайти у ліфт за ОСОБА_15 , дочекатись моменту зачинення дверей, після чого у кабіні ліфта вколоти ОСОБА_15 вказаний медичний препарат. Потім на ліфті піднятись на останній поверх будинку, де насильно утримувати ОСОБА_15 на протязі 10-15 хвилин, тобто протягом часу, поки не почне діяти наведений медичний препарат та лікарі вже не будуть мати змоги врятувати його. Після цього ОСОБА_16 повинен вибігти на вулицю, де на нього буде чекати ОСОБА_12 із автомобілем таксі, на котрому вони удвох мали б втекти з місця злочину. При цьому, якщо консьєрж не буде пропускати його у під`їзд за місцем проживання ОСОБА_15 , то ОСОБА_12 повинен домовитись із знайомим тому консьєржем про те, щоб ОСОБА_16 пропустили у під`їзд. ОСОБА_10 підганяв їх із вчиненням вбивства ОСОБА_15 та наполягав на тому, щоб вони його вчинили якомога скоріше. ОСОБА_10 страшив його та ОСОБА_12 тим, що на них витрачено гроші, за котрі вони жили у місті Києві, однак ніякої роботи не зробили, тобто не вбили ОСОБА_15 , тому вони повинні вбити того та тим самим відпрацювати витрачені на них гроші. Зранку 28.08.2001 року ОСОБА_12 за місцем їх проживання у місті Києві приготував наведений медичний препарат, котрий ОСОБА_16 набрав у попередньо придбаний ним медичний шприц об`ємом п`ять «кубиків». Після цього, біля 7 год. 30 хв. 28.08.2001 року він та ОСОБА_12 із наведеним попередньо приготовленим медичним препаратом у шприці на таксі приїхали до будинку АДРЕСА_7 . Він та ОСОБА_12 підійшли до під`їзду за місцем проживання ОСОБА_15 . Консьєржа не було. У зв`язку із цим ОСОБА_16 разом із медичним препаратом у шприці вільно зайшов у вказаний під`їзд та піднявся на шостий поверх до вхідних дверей квартири ОСОБА_15 . ОСОБА_12 залишився біля під`їзду, щоб взяти таксі та чекати на нього. ОСОБА_16 сховався на перехідному балконі шостого поверху загального під`їзду та чекав на момент, коли ОСОБА_15 вийде із своєї квартири та піде до ліфта. Біля 8 год. ранку вхідні двері квартири відчинились та у загальний коридор вийшов ОСОБА_15 . Останній підійшов до дверей кабіни ліфта на шостому поверсі у загальному коридорі наведеного під`їзду та кнопкою викликав ліфт. У цей момент ОСОБА_16 вийшов із своєї схованки та ззаду, тримаючи напоготові у правій руці шприц із медичним препаратом для уколу, розпочав бійку із потерплим, наносив тому удари руками. Побоюючись бути спійманим та затриманим, він припинив битись із ОСОБА_15 , не встигнувши при цьому нанести удару шприцем та зробити укол наведеним медичним препаратом ОСОБА_15 , забіг на балкон загального користування на п`ятому поверсі цього під`їзду, з котрого зістрибнув на дах кафе-бару, прибудованого до будинку АДРЕСА_7 . Шприц із вказаним медичним препаратом ОСОБА_16 загубив у під`їзді за місцем проживання ОСОБА_15 у момент, коли втікав звідти. Він та ОСОБА_12 за місцем свого проживання розповіли ОСОБА_10 про наведені обставини, а також про те, що ОСОБА_16 загубив шприц із медичним препаратом. ОСОБА_10 на своєму автомобілі Ауді 80 відвіз його та ОСОБА_12 у місто Рівне, де вони зустрілись із ОСОБА_9 . Останній на своєму автомобілі Форд Скорпіо відвіз його та ОСОБА_12 у місто Львів. ОСОБА_10 пред`являв йому претензії з приводу того, що він не вбив ОСОБА_15 .. При цьому, ОСОБА_10 казав йому та ОСОБА_12 , що вони «дурні малолєтки» та толком нічого не зробили. У подальшому він дізнався від ОСОБА_12 , що пізніше ще раз було вчинено спробу вбивства ОСОБА_15 , у ході чого в останнього стріляли та вбили його охоронника. Однак ОСОБА_15 залишився живим. ОСОБА_16 категорично зазначив, що мешканець міста Львова ОСОБА_17 є знайомим ОСОБА_12 . Також він вказав, що на протязі місяця наприкінці 2003 року він працював у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 на посаді оперативного чергового Львівської охоронної фірми «КСБ Грант» у місті Львові по вулиці Морозній, звідки звільнився через конфлікт із директором цієї фірми ОСОБА_10 (т.4, а.с.21-31, 62-70, 90-97, 112-113, 127-131);

- оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_10 , який засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 13-25.10.2017 року та допитаного на досудовому слідстві за участю захисника, вбачається наступне. У 1991 році у місті Львові він вступив у Соціал-націоналістичну партію України, а з 1997 року до 1999 року працював на посаді начальника служби «Варта» Соціал-націоналістичної партії України. У 1995 році у місті Львові він познайомився із ОСОБА_9 , який також перебував у Соціал-націоналістичній партії України та був його підлеглим у службі «Варта» наведеної партії. З того часу він підтримував робочі та дружні стосунки із ОСОБА_9 . Наприкінці 1990-х років у місті Львові він та ОСОБА_9 спільно фактично заснували львівську охоронну фірму «КСБ Грант» та здійснювали керівництво її діяльністю.Влітку 2000 року у кафе біля Оперного театру у місті Львові ОСОБА_9 познайомив його із мешканцем міста Києва ОСОБА_8 , який мав у місті Києві власну охоронну фірму «Ерідан» та користувався автомобілем «БМВ» червоного кольору. Після цього, ОСОБА_9 та він на його власному автомобілі «Ауді-80», синього кольору, номерний знак « НОМЕР_3 », неодноразово відвідували місто Київ, де зустрічались із ОСОБА_8 у приміщенні охоронної фірми останнього «Ерідан», у ході чого обговорювали питання співпраці та спільної охоронної діяльності. ОСОБА_8 познайомив його із своїм знайомим бізнесменом та мешканцем міста Києва ОСОБА_22 . У період 1997-1999 років у місті Червонограді Львівської області під час партійної роботи він познайомився із мешканцем цього міста ОСОБА_45 . У цей же період часу у місті Львові у ході партійної роботи він познайомився із мешканцем міста Львова особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. Влітку 2000 року у місті Києві він та ОСОБА_9 зустрічались із мешканцем міста Львова особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_45 . Через місяць у місті Львові від особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження дізнався про те, що останнього та ОСОБА_46 найняв ОСОБА_9 для вчинення ними вбивства людини у місті Києві за грошову винагороду, на що вони погодились та готувались вчинити вказане вбивство із застосуванням вогнепальної зброї. Одного разу, коли особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження у справах відвідував місто Львів під час підготовки цього вбивства, то ОСОБА_47 напився, взяв надану їм для вбивства зброю, вийшов на вулицю та почав стріляти із неї, де його затримали працівники міліції та вилучили вказану та іншу зброю, що перебувала у найнятій ними квартирі у місті Києві. Тоді ж у місті Львові ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_9 з наведеного приводу. Під час розмови ОСОБА_9 пообіцяв, що матеріально допоможе особі, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. У цей же період часу у місті Львові особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження познайомив його та ОСОБА_9 із мешканцем міста Львова ОСОБА_12 . Останній повинен був виконати наведене вище вбивство, котре попередньо не змогли вчинити ОСОБА_47 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. Згодом ОСОБА_12 працював у його підпорядкуванні у львівській охоронній фірмі «КСБ Грант» на посаді оперативного чергового. Через місяць, у період осені 2000 року, дат точно він не пригадує, у місті Львові ОСОБА_10 зустрівся із ОСОБА_9 . У ході цієї зустрічі ОСОБА_9 розповів, що він ( ОСОБА_9 ) організував вбивство людини у місті Києві, для вчинення котрого найняв особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження та ОСОБА_48 . Однак, останнього затримали працівники міліції та вилучили у нього зброю, котра призначалась для вчинення цього вбивства. Внаслідок цього ОСОБА_9 мав серйозні проблеми із виконанням наведеного замовленого йому вбивства. ОСОБА_9 попросив, щоб він по своїх старих партійних зв`язках знайшов вогнепальну зброю, при цьому обов`язково із глушником, для того, щоб із неї виконати вказане вбивство на замовлення. Водночас, ОСОБА_9 надав йому гроші для придбання такої зброї. Тоді ж у місті Львові за вказані надані ОСОБА_9 гроші в сумі 800 доларів США та на прохання останнього ОСОБА_10 придбав у свого знайомого пістолет «Астра» калібру 6,35 мм, глушник та коробку набоїв до нього, які відразу ж передав ОСОБА_9 . Через тиждень у місті Львові він зустрівся із ОСОБА_9 , у ході чого останній попросив його на своєму автомобілі забрати у місті Рівне ОСОБА_12 та особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, після чого відвезти їх на базу відпочинку у селі Рожанка Сколівського району Львівської області. На вказане прохання ОСОБА_9 він на своєму автомобілі «Ауді-80» приїхав до мотелю у селі Бабино біля міста Рівне, де на той час перебували ОСОБА_12 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, забрав їх звідти та відвіз на туристичну базу у селі Рожанка Сколівського району Львівської області. По дорозі ОСОБА_12 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження розповіли йому про те, що у місті Києві особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження показав ОСОБА_12 чоловіка, якого потрібно вбити. Потім, там же у місті Києві ОСОБА_12 стріляв у цього чоловіка та вбив його. Після вбивства ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на автомобілі останнього «БМВ», червоного кольору, забрали ОСОБА_12 та особу, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження з міста Києва та привезли у зазначений вище мотель у селі Бабино Рівненської області. Йому нічого не відомо про те, кого саме у місті Києві за його ж замовленням, а також за замовленням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вистежували та повинні були вбити із вогнепальної зброї ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження повернувся у місто Львів, де зустрівся із ОСОБА_9 , у ході чого останній розповів йому про те, що у місті Києві ОСОБА_12 підстрелив не того чоловіка та у них виникнуть проблеми. Після наведених вище подій, взимку 2001 року, у місті Львові ОСОБА_9 розповів йому про те, що за виконання наведеного вбивства у місті Києві заплачено великі гроші, котрі витрачені, однак вбивство так і не виконано. А тому потрібно виконати це замовлення або повернути гроші, котрих вони вже не мають. Також ОСОБА_9 розповів, що отримав ще одне замовлення на вбивство іншого чоловіка у місті Києві, за виконання котрого їм заплатять 40 000 доларів США. При цьому, з цих виплачених йому та ОСОБА_9 грошей необхідно буде повернути 29-30 тисяч доларів США за невиконане перше замовне вбивство, а решта 10-11 тисяч доларів США залишаться їм для організації другого вбивства на замовлення та як винагорода за вбивство. Навесні початку літа 2001 року ОСОБА_9 повідомив йому про те, що час із виконанням другого замовленого вбивства дуже «піджимає» та їм необхідно терміново їхати у місто Київ для забезпечення його виконання. При цьому, ОСОБА_9 запропонував, щоб наведене друге замовне вбивство вчинив ОСОБА_12 . Останній запропонував взяти його знайомого мешканця міста Львова ОСОБА_16 для допомоги у стеженні за об`єктом вбивства. Тоді ж у місті Львові ОСОБА_12 познайомив його та ОСОБА_9 із ОСОБА_16 . При цьому, ОСОБА_10 зазначив, що згодом ОСОБА_16 працював у його підпорядкуванні у львівській охоронній фірмі «КСБ Грант» на посаді оперативного чергового. У цей же період часу, тобто наприкінці весни на початку літа 2001 року, він, ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 на його автомобілі «Ауді-80» приїхали з міста Львова у місто Київ для підготовки та вчинення даного вбивства на замовлення. Він та ОСОБА_9 поселили ОСОБА_12 та ОСОБА_16 у мотелі на 25 кілометрі траси Київ-Житомир, після чого він та ОСОБА_9 поїхали у місто Київ для зустрічі із ОСОБА_8 , який був замовником даного вбивства. Тоді ж під час зустрічі у кафе «Пінгвін» поруч із станцією метро «Театральна» у місті Києві ОСОБА_8 замовив йому та ОСОБА_9 вбивство громадянина Прибалтики ОСОБА_15 , який займався рибним бізнесом та проживав у будинку АДРЕСА_7 . На замовлення ОСОБА_8 вони повинні були спочатку вистежити ОСОБА_15 , а потім вбити його. ОСОБА_10 зазначив, що під час підготовки та організації вбивства ОСОБА_15 на замовлення, він у всіх своїх діях повністю підпорядковувався ОСОБА_9 та виконував всі його вказівки з даного приводу. При цьому, ОСОБА_9 у цих питаннях повністю підпорядковувався ОСОБА_8 та виконував вказівки останнього. Тобто, ОСОБА_8 надавав вказівки ОСОБА_9 , а останній ці вказівки передав ОСОБА_10 , у тому числі по телефону. Також за вказівкою ОСОБА_9 він здійснював нагляд за ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та керівництво ними з приводу підготовки та вчинення вбивства ОСОБА_15 на замовлення. Водночас, всі необхідні дані та інформацію з приводу підготовки та вчинення цього вбивства йому надавав ОСОБА_9 . Останній також оплачував всі витрати, пов`язані із підготовкою та вчиненням вбивства ОСОБА_15 . При цьому, наведені гроші ОСОБА_9 надавав йому різними сумами 500 доларів США, 200 доларів США, 1000 гривень, під час їхніх зустрічей у містах Рівному, Києві, Львові. ОСОБА_9 також передавав йому ці гроші з міста Львова до міста Києва через провідників поїздів. ОСОБА_9 продемонстрував ОСОБА_10 під`їзд будинку АДРЕСА_7 , у котрому проживав ОСОБА_15 , навів йому опис зовнішності останнього та автомобіль, котрим той користувався. Після цього, ОСОБА_10 показав ОСОБА_12 наведений під`їзд, описав зовнішність ОСОБА_15 та назвав його автомобіль і його номерні знаки. За вказівкою ОСОБА_10 та ОСОБА_9 протягом літа 2001 року у місті Києві ОСОБА_12 та ОСОБА_16 намагались вистежити ОСОБА_15 за наведеним місцем його проживання. Однак, у них з цього нічого не вийшло, оскільки без фотографії ОСОБА_15 та тільки по наданому ОСОБА_8 опису вони не могли встановити його особу та присутність за місцем проживання. ОСОБА_9 наказав отримати у ОСОБА_8 відеокамеру, котру потім надати ОСОБА_12 та ОСОБА_16 для того, що вони проводили відео зйомку всіх осіб, які відвідували під`їзд за місцем проживання ОСОБА_15 . Після зйомки всі відеозаписи він повинен надавати ОСОБА_8 , а той після їх перегляду із відповідними людьми, має повідомити його про те, чи є на цьому відео ОСОБА_15 , а якщо так, то вкаже йому на нього. Потім ОСОБА_8 надав йому відеокамеру «Соні» з однією відеокасетою для здійснення наведеного відеозапису. Після цього, влітку 2001 року у місті Києві ОСОБА_12 та ОСОБА_16 на протязі певного періоду часу із застосуванням наведеної відеокамери «Соні» здійснювали відеозапис всіх осіб, хто виходив з під`їзду за місцем проживання ОСОБА_15 у будинку АДРЕСА_7 та заходив у цей під`їзд. Після цього, він вказані відеозаписи із відеокамерою забирав у ОСОБА_12 і ОСОБА_16 та відвозив їх в офіс фірми «Ерідан» на вулицю Пушкінську у місті Києві, де передавав ОСОБА_8 . ОСОБА_8 без його участі та із невідомими йому особами переглядав ці відеозаписи, після чого тривалий період часу повідомляв його, що ОСОБА_15 на цих записах відсутній та повертав йому відеокамеру із відеокасетою для подальшого відеозапису відвідувачів під`їзду за місцем проживання ОСОБА_15 . Влітку 2001 року після чергового перегляду відзнятого матеріалу, у приміщенні офісу фірми «Ерідан» ОСОБА_8 повідомив йому про те, що ОСОБА_15 ними вже знятий на відео. Тоді ж у приміщенні наведеної фірми ОСОБА_8 включив йому виконаний ОСОБА_12 та ОСОБА_16 відеозапис, на котрому вказав йому на ОСОБА_15 . Також ОСОБА_8 надав йому фото із зображенням ОСОБА_15 .У цей же період часу під час чергової зустрічі у кафе «Пінгвін» по вулиці Пушкінській у місті Києві ОСОБА_8 проінструктував його та ОСОБА_9 про те, що вбивство ОСОБА_15 повинно бути виконано таким чином, щоб воно виглядало нещасним випадком та не викликало підозр. У зв`язку з цим, він та ОСОБА_9 обмірковували та розглядали різноманітні варіанти вчинення вбивства ОСОБА_15 , у ході чого зупинились на варіанті введення йому в організм отрути із використанням шприца. Тоді ж у місті Львові у свого знайомого, який на даний час досудовим слідством не встановлений, він за 20 доларів США придбав дві ампули з отрутою. Від наведеного знайомого він дізнався про те, що перед використанням вміст цих двох ампул необхідно змішати, у ході чого виходить смертельна для людини отрута, котра діє на протязі доби з моменту змішування. При цьому, на протязі півгодини-години з моменту введення отрути в організм потерпілого ще можна врятувати. ОСОБА_9 повідомив йому про те, що ОСОБА_15 приїжджає з Прибалтики до міста Києва раз на місяць. При цьому, ОСОБА_15 повинен вже бути у місті Києві. ОСОБА_9 наказав йому їхати до міста Києва для організації та вчинення вбивства ОСОБА_15 . Він на своєму автомобілі «Ауді-80» разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_16 приїхав з міста Львова до міста Києва, де вони зупинились у мотелі на 25 кілометрі траси Київ-Житомир. ОСОБА_12 та ОСОБА_16 вирішили, що отруту в організм ОСОБА_15 повинен ввести саме ОСОБА_16 . При цьому, ніби то останній запропонував план, згідно котрого в кабіні ліфта він введе вказану отруту в організм ОСОБА_15 ОСОБА_12 та ОСОБА_16 приготували отруйну суміш з наданих їм ОСОБА_10 двох наведених ампул, після чого вони удвох на маршрутному таксі поїхали за адресою ОСОБА_15 для вчинення його вбивства. Потім ОСОБА_12 та ОСОБА_16 повернулись у наведений мотель та розповіли ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_16 намагався зробити ОСОБА_15 укол шприцом із вказаною отрутою. Однак, ОСОБА_15 вчинив опір, у зв`язку з чим ОСОБА_16 не вдалось ввести йому отруту, після чого ОСОБА_16 викинув шприц та втік. Він, ОСОБА_12 та ОСОБА_16 на його автомобілі «Ауді-80» повернулись до міста Львова. Після цього, восени 2001 року він та ОСОБА_12 на його автомобілі приїхали з міста Львова до міста Києва, щоб виконати замовлення по вбивству ОСОБА_15 . З його показань вбачається, що ОСОБА_12 відчував за собою провину через те, що для виконання цього вбивства він порадив ОСОБА_16 , а останній вбивства не виконав та «провалив» виконання замовлення. Тому ніби то ОСОБА_12 знову активно намагався вистежити ОСОБА_15 та вбити його. Через деякий час ОСОБА_12 пояснив йому, що він особисто не може вчинити вбивство ОСОБА_15 та відмовляється від його безпосереднього виконання. Тоді ж ОСОБА_10 повідомив про це по телефону ОСОБА_9 , який, через короткий проміжок часу, з міста Львова до міста Києва на своєму автомобілі «Форд-Скорпіо» привіз свого знайомого ОСОБА_17 , який повинен був вчинити вбивство ОСОБА_15 та якого ОСОБА_10 тоді побачив вперше. Також ОСОБА_9 привіз із собою пістолет системи «ТТ» із глушником для вчинення наведеного вбивства на замовлення.При цьому, ОСОБА_9 проінструктував його та ОСОБА_17 про те, що вказаний пістолет «ТТ» після пострілу з нього самостійно не перезаряджається, а тому потрібно перезаряджати його вручну. Після цього, під час підготовки до вбивства ОСОБА_15 , він неодноразово розбирав та збирав вказаний пістолет, змащував його та шукав причину того, чому пістолет не перезаряджався після пострілу, а також він та ОСОБА_17 на його автомобілі «Ауді-80» виїжджали у лісовий масив неподалік від міста Вишгорода, де стріляли з цього пістолета, випробовуючи його та у ході чого переконались, що наведений пістолет необхідно перезаряджати після кожного пострілу. У момент, коли все було готово до наведеного вбивства, ОСОБА_12 та ОСОБА_17 із вказаним пістолетом «ТТ» із глушником в громадському транспорті поїхали за місцем проживання ОСОБА_15 до будинку АДРЕСА_7 . Згідно плану вбивства ОСОБА_17 із пістолетом повинен був заховатись навпроти виходу з кабіни ліфта на поверсі, на котрому проживав ОСОБА_15 та застрелити останнього у момент, коли він вийде з ліфта. ОСОБА_10 у цей час чекав на ОСОБА_12 та ОСОБА_17 за КПП при виїзді з міста Києва, на повороті до готелю «Снайпер». Увечері того ж дня ОСОБА_17 та ОСОБА_12 приїхали до нього на таксі, після чого він відвіз їх у місто Львів на своєму автомобілі «Ауді-80». При цьому, ОСОБА_17 розповів, що він згідно плану вбивства сховався навпроти виходу з кабіни ліфта та чекав на ОСОБА_15 . Після того, як відчинились двері ліфта, ОСОБА_17 з наведеного пістолета «ТТ» стріляв у того, хто першим вийшов з кабіни ліфта, а ним виявився охоронник ОСОБА_15 , якого він вбив цим пострілом. Потім ОСОБА_17 намагався стріляти у ОСОБА_15 , однак пістолет заклинило після першого пострілу. Тому він не зміг застрелити ОСОБА_15 та той залишився живим. Там же ОСОБА_17 викинув пістолет та втік. ОСОБА_10 категорично зазначив, що ОСОБА_9 оплачував всі витрати з підготовки та вчинення наведених вбивств у місті Києві, тобто платив за зброю та отруту, а також за проживання у мотелях та у найнятих квартирах, харчування та інші потреби ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 приводу підготовки та вчинення наведених вбивств. Вводячи в оману слідство з метою ухилитись від відповідальності за вчинені злочини, він показав, що йому ніби то не відомо того, звідки та у кого ОСОБА_9 отримував гроші для наведених потреб. А також ніби то він та інші не отримали ніякої винагороди за підготовку та вчинення вказаних вбивств. Після наведених подій, точно дат він не пригадує, у місті Львові ОСОБА_9 сказав йому, що ОСОБА_17 має претензії до ОСОБА_10 , оскільки за вбивство ОСОБА_15 йому пообіцяли виплатити 10 000 доларів США, однак ОСОБА_17 нічого не отримав. ОСОБА_10 пояснив ОСОБА_9 , якщо ОСОБА_17 має до нього якісь претензії, то нехай контактує особисто із ним. На наступний день до нього зателефонував ОСОБА_17 та тоді ж вони зустрілись біля ЦУМу у місті Львові. У ході зустрічі він запитав у ОСОБА_17 , чи має той будь-які фінансові претензії до нього. ОСОБА_17 відповів, що не має ніяких претензій до ОСОБА_10 , а має фінансові претензії особисто до ОСОБА_9 , оскільки саме останній наймав його для вчинення вбивства ОСОБА_15 та обіцяв виплатити йому за це вбивство винагороду у розмірі 10 000 доларів США. Однак ОСОБА_9 нічого не заплатив ОСОБА_17 . На цьому він та ОСОБА_17 потиснули один одному руки, попрощались та більше він із ним не зустрічався. (т.5, а.с.109-112, 113-118, 119-121, 136-138);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_17 , який засуджений вироком Франківського районного суду м. Львова від 13-25.10.2017 року та допитаного на досудовому розслідуванні, з якого вбачається, що останній визнавав той факт, що постріли в Носаля та ОСОБА_49 здійснювались саме ним. Поряд з цим у своїх показаннях ОСОБА_17 зазначив час вчинення злочину (біля 19 години 20.05.2002 року), місце (будинок № 12 «г» на пр. Героїв Сталінграда у місті Києві, 6 поверх біля ліфтової кабіни) та спосіб (пострілами з пістолета ТТ з глушником). Також, у його показаннях міститься те, що він нібито не робив спроб наступних пострілів, після здійснення ним першого пострілу, а також цікаві деталі про те, що пластиковий пакет, у якому тримався пістолет до вчинення вбивства, він при втечі накладав на ручки дверей під`їзду, котрі відчиняв своїми руками, щоб не залишати на них відбитків пальців і що зазначений пакет він забрав тому, що на ньому були його відбитки пальців, по котрим його могли знайти, про те, що знаряддя злочину і запасну обойму до пістолета він викинув у під`їзді втікаючи з місця події .Цікавим є зауваження ОСОБА_50 про те, що він вважав, що його відбитків на зброї не могло бути, оскільки корпус пістолета був обмотаний марлею, а тому він його викинув всупереч попереднім інструкціям «Сергія» забрати зброю із собою, поклавши її до наведеного пакету. Слід зазначити, що наведені показання ОСОБА_17 відповідають дійсності у частині викладу послідовності подій, конкретних обставин вчинення замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 та вбивства його охоронника ОСОБА_18 (час, місце, спосіб), опису знаряддя злочину пістолет «ТТ» із глушником, корпус котрого обмотаний бинтом, а також деталей опису зовнішності напарника «Сергія», котрому відповідає ОСОБА_12 , деталей опису зовнішності «Сергія», котрому відповідає ОСОБА_9 та його автомобіль «Форд Скорпіо», а також у частині опису дій « ОСОБА_51 », котрі цілком відповідають діям ОСОБА_10 з приводу підготовки та організації вчинення наведених вбивств у місті Києві. Однак у частині викрадення ніби-то наявного у нього на тимчасовому зберіганні автомобіля «Ауді А8», примушування його ніби-то до вчинення вбивств ОСОБА_15 та його охоронника ОСОБА_18 через неповернення ним даного автомобіля або грошей за нього, вчинення ніби-то відносно нього фізичного та психічного насильства у вигляді нанесення ударів та погроз вбивства і розправи над ним і його рідними у зв`язку з таким примушуванням, ніби-то не знання ним осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , а також ніби-то не бажання проводити наступних пострілів з наміром вбивства ОСОБА_15 та ніби-то не вчинення спроб таких пострілів, мотивів вчинення наведених вбивства ОСОБА_18 та замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 , не вчинення ним підготовки до скоєння вказаних злочинів наданого йому ОСОБА_10 пістолета системи «ТТ» із глушником у вигляді його пристрілки та обмотування бинтом, показання ОСОБА_17 повністю не відповідають фактичним обставинам справи та можуть наштовхувати лише до одного висновку: в цій частині показання ОСОБА_52 давались з наміром ввести в оману слідство та суд з метою уникнути відповідальності за вчинені ним особливо тяжкі злочини. Цікавими у показаннях ОСОБА_50 , котрі здобувались у 2003 році, є деталі. Зокрема, ОСОБА_53 , маскуючи своїх спільників, власні дії описує вільно. Він зазначає подробиці, що стосуються зброї, дає уточнення по місцю вчинення злочину і прилеглої місцевості, дає описи фотозображення потерілого ОСОБА_49 , конкретизує час та навколишню обстановку і навість власноручно складає схему вчинення ним злочину. (Т.5, а.с.227-229, 234-236, 237-238, 242-254, 255, 258-265, 271-273, 292). Під час відтворення обстановки та обставин події із застосуванням відеозапису ОСОБА_17 на місці повністю підтвердив свої показання з приводу підготовки у складі організованої групи та вчинення ним біля 19 год. 30 хв. 20.05.2002 року поруч із входом у ліфтову кабіну у загальному коридорі на шостому поверсі під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 та вбивства його охоронника ОСОБА_18 із застосуванням пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм із глушником. (Т.5, а.с.274-290, 291).

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_11 , які є аналогічними показанням потерпілого ОСОБА_11 (Т.6, а.с.125-132, 133-134);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_54 , які є аналогічними до показань потерпілого ОСОБА_14 (Т.6, а.с.84-87);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_55 (на досудовому слідстві ОСОБА_56 ) Зокрема, свідок ОСОБА_57 показав, що йому відомі ОСОБА_43 , ОСОБА_58 , та ОСОБА_53 він не знає. З 1999 року працював у охоронній фірмі «Ерідан», розташованій у місті Києві по вулиці Пушкінській, 20, куди його прийняв раніше знайомий по спільній службі ОСОБА_8 . Він отримав 4% або 6% статутного фонду за сприяння у приватизації офісного приміщення, однак фактично був помічником та водієм ОСОБА_59 , за що від нього отримував певні кошти, у т.ч. на бензин, «представницькі видатки» - від 100 до 300 доларів США.У період 1999-2002 років ОСОБА_8 постійно користувався легковим автомобілем «БМВ 525» червоного кольору, державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_7 », зареєстрованим на його дружину ОСОБА_60 . У 1999-2000 році ОСОБА_8 познайомив його із мешканцем міста Києва ОСОБА_22 .. В останнього брат свідка позичав кошти, які згодом повернув. ОСОБА_8 у 199-2000 роках познайомив його із мешканцями міста Львова Брославським П.Б,. котрий користувався автомобілем «Форд Скорпіо» сталевого кольору, та ОСОБА_10 , котрий користувався автомобілем «Ауді 80» темно-синього кольору. Останніх ОСОБА_61 охарактеризував свідку як смішних Львівських «напівбандитів». Дійсно, як посередник, на прохання ОСОБА_59 , допомагав ОСОБА_62 у вирішенні певних питань в м. Києві, причому просто звів його з тими, з ким ОСОБА_63 уклав договір. Конфліктної ситуації щодо цих подій не виникало, проте з метою остаточного врегулювання спірних питань дійсно їздив разом з ОСОБА_64 до Львова на зустріч з Брославським. При цьому, в період 1999 року в приміщенні фірми «Ерідан» у місті Києві по вулиці Пушкінській, 20, ОСОБА_8 розповів йому про те, що у ОСОБА_22 є боржник та потрібно за ним поїздити, щоб встановити, де він буває, чи є у нього дача та яка її адреса та інше. Також, ОСОБА_8 розповів йому про те, що цей ніби то «боржник» та його сім`я проживають у АДРЕСА_13 . Тоді ж весною 2000 року на прохання ОСОБА_8 він приїжджав до вказаного будинку та встановив автомобіль, яким користувався наведений ніби то «боржник». Він показав, що вказаний «боржник» користувався легковим автомобілем «Вольво S90» чорного кольору, державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_5 ». Також ОСОБА_22 надав ОСОБА_8 фотографію вказаного «боржника», тобто ОСОБА_11 . Він зазначив, що це була чорно-біла фотографія з перепустки у наведений банк. Однак на цій фотографії було погано видно, у зв`язку з чим ОСОБА_8 дістав кольоровий рекламний проспект нафтової фірми, президентом котрої був наведений «боржник», та на першому аркуші котрого була його кольорова фотографія. На прохання ОСОБА_8 він у будинку побуту в районі «Оболонь» міста Києва виготовив дві копії першого аркушу наведеного рекламного проспекту, на котрому була кольорова фотографія «боржника». Після цього, наведений рекламний проспект та виготовлені ним дві копії його першого аркушу він віддав ОСОБА_8 , а той передав їх ОСОБА_9 для здійснення стеження за «боржником». Згодом від ОСОБА_65 він дізнався, що цим ніби то «боржником» був бізнесмен ОСОБА_11 . Він зазначив, що « ОСОБА_37 » та « ОСОБА_66 » безпосередньо здійснювали стеження за бізнесменом ОСОБА_11 , у тому числі за його автомобілем, як за боржником свідка ОСОБА_67 . Свідок ОСОБА_68 показав, що ОСОБА_61 , будучи в стані алкогольного сп`яніння сам розповів йому, що передав ОСОБА_62 20000 доларів США за вчинення вбивства, і при цьому, сварячи ОСОБА_69 та ОСОБА_70 , заявив, що вони недолугі і не змогли вчинити вбивство, яке їм доручалось і за яке вони отримали кошти. Пізніше, після спілкування з ОСОБА_71 та ОСОБА_64 , та враховуючи, що на той час стеження за ОСОБА_72 припинилось, він зрозумів, що саме цього потерпілого планувалось вбити. Восени або взимку 2000 року у місті Києві ОСОБА_10 познайомив його із мешканцем міста Львова ОСОБА_12 , котрого ОСОБА_30 , ОСОБА_61 та ОСОБА_63 між собою називали «Малий» або «Малой». У 2001 році з міста Львова у місто Київ поїздом приїхав ОСОБА_12 , якого на Київському залізничному вокзалі зустрічали ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та він. Під час наведеної зустрічі ОСОБА_12 , у його присутності розповідав про те, що «охранник как заяц визжал, когда он в него стрелял». (Т.6, а.с.135-214, 229-236). Під час відтворення обстановки та обставин події із застосуванням відеозапису свідок ОСОБА_68 ( ОСОБА_73 ) на місці повністю підтвердив свої показання з приводу організації та підготовки особами, щодо яких кримінальна справа направлена судом на додаткове розслідування, а також ОСОБА_12 , «Льовою», «Славіком» та вчинення безпосередньо ОСОБА_12 біля 23 год. 30 хв. 24 год. 00 хв. 07.12.2000 року у приміщенні ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси» на території ВАТ «Веркон» у місті Києві на проспекті Перемоги, 67, замаху на умисне вбивство ОСОБА_11 та ОСОБА_14 із застосуванням вогнепальної зброї. - оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_74 ( ОСОБА_56 ) про відомі йому факти підготовки та вчинення убивств потерпілого ОСОБА_49 28.08.2001 року та 20.05.2002 року. Зокрема про те, що під час наведених подій він бачив, що поблизу будинку № 12 «г» на проспекті Героїв Сталінграда у місті Києві перебували «Льова» та « ОСОБА_66 », які перед цим у період 2000 року у місті Києві здійснювали стеження за головою правління ЗАТ «Цемексенерго» та президентом ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси» ОСОБА_11 . Безпосередньо вказане стеження, у тому числі із відеокамерою, здійснювали « ОСОБА_37 » та « ОСОБА_66 ». ОСОБА_57 також показав про випробування пістолета «ТТ» з глушником. У 2001 році з міста Львова у місто Київ поїздом приїхав ОСОБА_12 і від останнього він особисто почув про обставини вчинення ОСОБА_75 07.12.2000 року наведеного вище замаху на ОСОБА_11 та ОСОБА_14 .. Зокрема, ОСОБА_43 розповідав про кількість здійснених ним пострілів, про поведінку потерпілого ОСОБА_23 після отримання вогнепальних поранень, та намагався переконати осіб, щодо яких кримінальна справа направлена судом на додаткове розслідування, у тому, що ним ( ОСОБА_75 ) учинялись усі необхідні дії, спрямовані на досягнення злочинного результату вбивства ОСОБА_76 (Т.6, а.с.135-214, 229-236) Під час відтворення обстановки та обставин події із застосуванням відеозапису свідок ОСОБА_68 ( ОСОБА_73 ) на місці повністю підтвердив свої показання з приводу організації та підготовки ОСОБА_12 , «Льовою», «Славіком» скоєного із застосуванням медичного препарату біля 08 год. 00 хв. 28.08.2001 року у загальному коридорі на шостому поверсі під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 замаху на умисне вбивство потерпілого ОСОБА_15 , а також вчинених із застосуванням вогнепальної зброї біля 19 год. 30 хв. 20.05.2002 року у загальному коридорі на шостому поверсі під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 та вбивства ОСОБА_18 (Т.6, а.с.176-212);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_77 , ОСОБА_78 та ОСОБА_79 , які є аналогічними щодо показань свідка ОСОБА_80 (Т.28, а.с.151-152, Т.15, а.с.227-230, Т.15, а.с.222-226 );

- оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_22 зафіксованими у протоколі його допиту. Зокрема, цей свідок дав свідчення, що у 1998 році у місті Києві познайомився із ОСОБА_8 , котрий тоді ж позичив у нього гроші в сумі 15-20 тисяч доларів США, з котрих у подальшому повернув йому лише 3-4 тисячі доларів США, а решта грошей не повернув, оскільки вони займались спільним бізнесом та він не вимагав від нього повернення боргу. ОСОБА_8 знає як колишнього військовослужбовця, офіцера в запасі, який керував діяльністю охоронної фірми «Ерідан», розташованої у місті Києві по вулиці Пушкінській, 20. У період 1999-2002 років він підтримував із ОСОБА_8 близькі ділові та дружні стосунки. ОСОБА_8 користувався легковим автомобілем «БМВ» червоного кольору. Цей свідок дав цікаву характеристику ОСОБА_8 , зазначаючи наступне: «…Мялькин постоянно попрекал социальной несправедливостью, что он боевой офицер, а другие покупают себе машины, квартиры, он же себе это позволить не может.» Він та ОСОБА_8 неодноразово відвідували Львівську область з питань ведення спільного бізнесу, у ході чого в одну з перших поїздок у період 1999 2000 року у місті Львові ОСОБА_8 познайомив його із мешканцями міста Львова ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .Також, ОСОБА_8 йому розповів, що «… Брославский и Тымчий могут решать неформальные вопросы, как с правоохранительными органами, так и с преступным элементом на территории Львовской области.» ОСОБА_9 користувався легковим автомобілем іноземного виробництва світлого кольору. Із ОСОБА_9 він декілька разів зустрічався у присутності ОСОБА_8 у місті Львові, у тому числі у приміщенні охоронної фірми «Грант», у місті Сколе Львівської області, а також у приміщенні охоронної фірми «Ерідан» у місті Києві по вулиці Пушкінській, 20. ОСОБА_10 користувався легковим автомобілем «Ауді 80» темно-синього кольору, на котрому періодично приїздив у місто Київ, де на вказаному автомобілі разом із ОСОБА_8 неодноразово відвідував його у приміщенні «Фермерсько-земельного банку» по вулиці Предславінській, 28, а також в офісах фірми «Ерідан» по вулиці Пушкінській, 20, та фірми «Синук-ексім» по вулиці Тверській, 6. При цьому, ОСОБА_10 він бачив значно більшу кількість разів, ніж ОСОБА_9 . У автомобілі ОСОБА_10 разом із останнім у місті Києві перебували невідомі йому люди. Всі ці зустрічі із ОСОБА_9 та ОСОБА_81 відбувались виключно з ініціативи ОСОБА_8 та за його присутності. Щодо стосунків ОСОБА_8 із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 він зазначив наступне: «… у Мялькина были более тесные отношения с ОСОБА_82 , ОСОБА_83 болтун и ненадежный в бизнесе. Мялькин с пренебрежением, как к подчиненному относился к Брославскому.». Щодо подій 07.12.2000 року, коли у місті Києві із застосуванням вогнепальної зброї вчинено замах на умисне вбивство ОСОБА_14 , який на той час був водієм ОСОБА_11 , ОСОБА_22 зазначив, що з цього приводу працівники правоохоронних органів затримували його як підозрюваного, однак потім звільнили. ОСОБА_22 зі слів ОСОБА_59 відомо про те, що наведений замах на ОСОБА_11 вчинено за вказівкою ОСОБА_8 , а до його безпосереднього скоєння причетні ОСОБА_10 та ОСОБА_9 і ОСОБА_61 неодноразово звертався до нього по гроші з метою надання матеріальної допомоги причетним до цього злочину особам, говорячи, що це є проханням ОСОБА_70 и ОСОБА_69 . На грунті постійних та нічим не обґрунтованих прохань з боку ОСОБА_8 надати останньому значні суми грошей між ним та ОСОБА_8 виникли напружені стосунки, а у подальшому вони взагалі припинили спілкуватись. Причинами, з яких в кінці 2003 року припинив підтримувати взаємини з ОСОБА_64 , назвав те, що жоден спільний проект(крім фірми в ОСОБА_84 ) з ним не був реалізованим, а крім цього перед розривом стосунків ОСОБА_61 постійно вимагав в нього надання значних грошових коштів. Свідку від ОСОБА_59 було відомо про проблеми з приватизацією офісного приміщення ТзОВ «Ерідан», однак нічого не було відомо про те, що цим приміщенням намагались заволодіти інші особи. Показання свідка ОСОБА_67 у цілому відповідають показанням свідка ОСОБА_74 ( ОСОБА_85 ) (Т.7, а.с.1-37); Крім цього показав, що у 1999-2000 роках у місті Києві він познайомився із власником ТОВ «Норд-Ост» ОСОБА_24 , із яким він перебуває у кумівських стосунках. ОСОБА_24 має прізвисько «Толя-рибник». Щодо стосунків ОСОБА_24 із керівником ТОВ «Скандинавія» ОСОБА_15 свідок ОСОБА_22 зазначив: «Я лишь знаю, что ОСОБА_24 приезжал ко мне и говорил, что у него проблемы в ООО «Скандинавия». (Т.7, а.с.1-37);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_86 , які у цілому відповідають показанням свідка ОСОБА_74 ( ОСОБА_85 ). (Т.7, а.с.46-54);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_87 про відомі йому факти взаємин між потерпілим ОСОБА_72 та свідком ОСОБА_88 та про події, пов`язані з замахом відносно ОСОБА_11 , та його у водія ОСОБА_14 (Т.7, а.с.133-143, 144-145, 146, 147);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні аналогічними показаннями свідків ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 (Т.7, а.с.148-157; Т.7, а.с.158-163; Т.7, а.с.168-175; Т.7, а.с.191-197; Т.7, а.с.198-201);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні аналогічними показаннями свідка ОСОБА_94 , який також зазначив, що ОСОБА_11 та його водій ОСОБА_14 дуже подібні один з одним, у зв`язку з чим під час замаху ОСОБА_14 могли сприйняти за ОСОБА_11 (Т.7, а.с.176-190);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні аналогічними показаннями свідка ОСОБА_95 щодо подій 07.12.2000 у приміщенні офісу ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси» та ЗАТ «Цемекс енерго», розташованого у приміщенні ВАТ «Веркон» у місті Києві на проспекті Перемоги, 67, де у цей час перебували голова правління ЗАТ «Цемекс енерго» та президент ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси» ОСОБА_11 , його водій ОСОБА_14 та інші працівники наведених ЗАТ. (Т.7, а.с.208-213, 235-240);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні аналогічними показаннями свідків ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 (Т.7, а.с.214-225, Т.7, а.с.241-245; Т.7, а.с.230-234; Т.7, а.с.226-228; Т.7, а.с.229);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_80 про те, що 09 липня 2001 року у селі Бабин Гощанського району Рівненської області вона познайомилась із мешканцем міста Львова ОСОБА_10 , із яким у подальшому підтримувала близькі стосунки, із мешканцями міста Львова ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , які також працювали у львівській охоронній фірмі «Грант». Від ОСОБА_10 вона дізналась про те, що у період 2000-2002 років він та ОСОБА_12 вчиняли вбивства, напади та інші злочини у місті Києві. Влітку 2004 року від ОСОБА_10 дізналась про те, працівники міліції у місті Львові заарештували ОСОБА_12 та ОСОБА_16 і про те, що потрібні гроші для передачі їх заарештованим ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , які ОСОБА_10 відмовився давати. Наприкінці березня 2005 року ОСОБА_10 повідомив їй про те, що його оголошено в розшук у зв`язку з показаннями заарештованих ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , у котрих вони його викривали. Після цього ОСОБА_10 почав переховуватись. (Т.15, а.с.190-199, 214-215);

-оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_100 , які є аналогічними показанням потерпілого ОСОБА_15 (Т.9, а.с.102-105);

-оголошеними та перевіреними в судовому засіданні аналогічними показаннями свідка ОСОБА_25 , який дав докладний опис подіям, що відбувались 20.05.2002 року у загальному коридорі під`їзду будинку АДРЕСА_7 , коли було вбито охоронника ОСОБА_18 (Т.10, а.с.1-5, 6-14);

-оголошеними та перевіреними в судовому засіданні аналогічними показаннями свідків ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 (Т.10, а.с.16-21, 22-27; Т.10, а.с.41-46; Т.10, а.с.28-33; Т.10, а.с.38-40; Т.10, а.с.55-56; Т.10, а.с.60-63; Т.10, а.с.64; Т.10, а.с.112-123);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні аналогічними показаннями свідка ОСОБА_24 , який пояснив, що у 1996 році у місті Києві він познайомився із громадянином Латвії ОСОБА_15 , на запрошення якого він влаштувався на посаду заступника директора підприємства. У 1998 році у місті Києві ОСОБА_15 , дружинна останнього та він заснували ТОВ «Скандинавія», котре займалось гуртовим постачанням рибної продукції з Норвегії та країн Балтії на територію України. У цьому ТОВ він на прохання ОСОБА_15 мав 1 % статутного фонду та працював на посаді заступника директора. У 1999 році у місті Києві він заснував приватне підприємство «Норд-Ост», котре у подальшому було переєстроване у ТОВ «Норд-Ост Лтд» та здійснювало гуртове постачання рибної продукції з інших країн на територію України. Тоді ж у 1999 році він звільнився з ТОВ «Скандинавія» та вийшов зі складу її засновників. У період з 22 по 25 квітня 2002 року у місті Брюссель Бельгії проходила міжнародна рибна ділова виставка «Сіфутс 2002», на котрій він був присутнім. Вказану рибну виставку також відвідував ОСОБА_15 та де вони зустрічались. ОСОБА_15 та його дружина проживали у власній квартирі у будинку АДРЕСА_7 . 21.05.2002 під час телефонної розмови ОСОБА_15 розповів йому про вчинення напередодні увечері 20.05.2002 у місті Києві на пр. Героїв Сталінграда, 12 «г», замаху на ОСОБА_15 та вбивства охоронника останнього, а також про конкретні обставини цього. Даний свідок не зміг категорично ствердити, що вилучена з квартири підсудного ОСОБА_69 фотографія ОСОБА_49 зроблена саме ним і саме в квітні 2002 року в ОСОБА_109 . Він висловив припущення про те, що вилучена в ОСОБА_69 фотографія ОСОБА_49 могла бути вилучена при проведенні обшуку в помешканні колишньої дружини свідка ОСОБА_24 .. Останній при цьому показав, що при проведенні обшуку в м.Києві він присутнім не був, і про обставини його проведення йому відомо лише зі слів колишньої дружини. Які ж саме працівники міліції, коли саме, у якій справі і чи взагалі проводили обшук - свідкові ОСОБА_24 відомо не було.У той же час в межах розслідування цієї кримінальної справи обшук по місцю проживання колишньої дружини ОСОБА_24 не проводився, а відтак наявна в матеріалах справи фотографія ОСОБА_49 не могла потрапити в квартиру ОСОБА_69 у незаконний чи не процесуальний спосіб. (Т.10, а.с.69-90);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_110 , які є аналогічними показанням свідка ОСОБА_24 (Т.10, а.с.91-99);

- оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_111 , які є аналогічними показаннями потерпілого ОСОБА_29 (Т.9, а.с.164-167);

- оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_112 про те, що станом на травень 2002 року він із своєю родиною проживав у кв. АДРЕСА_14 . 20.05.2002 він разом із дружиною ОСОБА_113 та сином ОСОБА_114 біля 19 год. 40 хв. 20.05.2002 року повернулись до входу у під`їзд № 3 наведеного будинку. Його дружина ОСОБА_115 зайшла у приміщення під`їзду, а він та його син у возику знаходились на вулиці навпроти входу у наведений під`їзд. У цей момент він почув стук, крики його дружини, котрі пролунали з приміщення під`їзду № 3 вказаного будинку та побачив, як з наведеного під`їзду на вулицю вибіг невідомий йому молодий чоловік зростом біля 175-178 см, худорлявої спортивної статури, із коротким русявим волоссям, вдягнений у чорну куртку, чорні джинси та взуття темного кольору. Невідомий молодий чоловік тримав в руках пакет невеликого розміру та побіг у напрямку арки, розташованої між під`їздами №№ 2 та 3 будинку № 12 «г» на пр. Героїв Сталінграда у місті Києві. У цей момент з під`їзду № 3 на вулицю вийшла його дружина, яка була схвильована та щось кричала. Невідомий молодий чоловік швидкими та великими кроками пробіг через вказану вище арку будинку АДРЕСА_7 , потім побіг у напрямку проїздної частини пр. Героїв Сталінграда у місті Києві, після чого перебіг через дану проїздну частину у напрямку автобусної зупинки громадського транспорту на протилежному боці проспекту та на зазначеній зупинці забіг за автобус, котрий у цей момент знаходився на автобусній зупинці. Він не зміг наздогнати наведеного невідомого чоловіка та більше його не бачив. Тоді ж від працівників міліції він дізнався про вбивство ОСОБА_18 у під`їзді № 3 будинку № 12 «г» на пр. Героїв Сталінграду у місті Києві. Пострілів він не чув. (Т.11, а.с.13-23);

- оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_116 яка описала невідомого молодого чоловіка, як особу зростом біля 175-177 см, худорлявої статури, із коротким темно-русявим волоссям, вдягнену у куртку та чорні штани, правою рукою притискала до свого живота невеликий предмет білого кольору. (Т.11, а.с.24-38);

- оголошеними та перевіреними у судовому засіданні аналогічними показаннями свідків ОСОБА_117 та ОСОБА_118 (Т.11, а.с.142-144; Т.11, а.с.199-208);

- оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_119 , яка також зауважила, що вона працює у ЖЕК «Житлобуд-1» на посаді прибиральниці будинку № 12 «г» на пр. Героїв Сталінграда у місті Києві. 20.05.2002 року на прохання чергової ОСОБА_120 , яка у той день була відсутня на роботі за сімейними обставинами, вона з 07 год. 30 хв. несла добове чергування як вахтер під`їзду № 3 наведеного будинку. Біля 19 год. 30 хв. до під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 на автомобілі приїхав один з мешканців цього під`їзду та разом із охоронником зайшов у вказаний під`їзд. Через кілька хвилин у цей же під`їзд зайшла його мешканка ОСОБА_115 , а її чоловік, син та інші рідні залишились на вулиці навпроти входу у зазначений під`їзд. З приміщення під`їзду пролунав крик ОСОБА_116 про те, що її чи то вдарили, чи то штовхнули. У цей момент з під`їзду № 3 на вулицю вибіг невідомий молодий чоловік, який штовхнув ОСОБА_121 у цьому під`їзді та за яким побіг чоловік останньої. Через п`ять хвилин після цього до під`їзду приїхали працівники поліції, від яких вона дізналась про вбивство згаданого вище охоронника. (Т.11, а.с.39-50);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_120 , яка також зазначила, що з січня 1999 року вона працює у ЖЕК «Житлобуд-1» на посаді чергової під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 . Упродовж 2001-2002 років у квартирі АДРЕСА_9 , розташованій на шостому поверсі під`їзду № 3 вказаного будинку, проживав ОСОБА_15 . У період з літа 2001 року по травень 2002 року на вулиці біля будинку №12 «г» на пр. Героїв Сталінграда у місті Києві вона бачила та зустрічала ОСОБА_12 . Про останнього їй відомо, що той ніколи не проживав у наведеному будинку та знайомих там не мав. З 07 год. 30 хв. 20.05.2002 року до 07 год. 30 хв. 21.05.2002 року вона повинна була чергувати у під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_7 . Однак через сімейні обставини вона тоді на чергування не заступила та її на цьому чергуванні підмінила прибиральниця ОСОБА_119 (Т.11, а.с.97-105, 107-108);

- оголошеними та перевіреними у судовому засіданні аналогічними показаннями свідка ОСОБА_122 (Т.11, а.с.84-96);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_80 , яка зокрема показувала, що від ОСОБА_69 дізналась, що хлопці цілий день знаходяться на вулиці, вистежують когось, що в ОСОБА_123 тривалий час розшукують якогось «рибника» або «рибака», котрий проживає в районі Оболоні. ОСОБА_124 також показувала, що влітку 2004 році від ОСОБА_10 дізналась про те, що працівники міліції у місті Львові заарештували ОСОБА_12 та ОСОБА_16 .. З цього приводу свідок зазначила, що ОСОБА_30 сам розповів їй про те, що ОСОБА_12 вчиняв вбивства «рибника», його чекає довічне ув`язнення і йому нічого втрачати, а тому він ( ОСОБА_30 ) побоювався дачі ОСОБА_75 визнавальних показань, що доручення вчинити це вбивство давав ОСОБА_61 , що ОСОБА_43 не вбив « ОСОБА_125 », а лише його охоронця. На початку зими 2004 року їй стало відомо про пошук грошових коштів для передачі їх заарештованим ОСОБА_12 та ОСОБА_16 (Т.15, а.с.190-199, 214-215);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_126 та ОСОБА_127 про те, що їх син ОСОБА_16 підтримував близькі дружні стосунки із ОСОБА_12 . При цьому, ОСОБА_16 перебував під поганим впливом невідомих їм осіб та ніде не працював. (Т.15, а.с.132-142);

-оголошеними та перевіреними у судовому засіданні показаннями свідка директора ТОВ «Учбово-спортивний комплекс «Снайпер» ОСОБА_128 , який показав, що наведений комплекс розташований у місті Києві, Києво-Святошинський район, с. Капітанівка, вул. Лісна, 1, на відстані 16 км. від станції метро «Святошинська» міста Києва по автомобільній трасі «Київ-Чоп», а також протоколом пред`явлення фото осіб для впізнання цьому свідку, згідно котрого останній вказав на ОСОБА_10 , який перебував у вказаному комплексі «Снайпер». (Т.8, а.с.51-63).

-даними протоколів пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_12 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , як замовників та організаторів у грудні 2000 року у місті Києві замаху на умисне вбивство ОСОБА_11 , у серпні 2001 року у місті Києві - замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 , у травні 2002 року у місті Києві - умисного вбивства ОСОБА_18 та замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 (т.3, а.с.156-157, т.3, а.с.152-152, т.3, а.с.154-155);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_12 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_17 , як на особу, котра вчинила у травні 2002 року у місті Києві умисне вбивство ОСОБА_18 та замах на умисне вбивство ОСОБА_15 (т.3, а.с.158-161);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_12 , згідно котрого останній вказав на особу матеріали щодо якої виділено в інше провадження, як на особу, котра брала участь у підготовці та вчиненні у грудні 2000 року у місті Києві замаху на умисне вбивство ОСОБА_11 (т.3, а.с.162-163);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_12 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_16 , як на особу, котра у серпні 2001 року у місті Києві із використанням медичного препарату вчинила замах на умисне вбивство ОСОБА_15 (т.3, а.с.164-165);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_12 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_11 , як на особу, котру він повинен був вбити із пістолета у грудні 2000 року у місті Києві. (т.3, а.с.172-173);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_12 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_15 , як на особу, котру у серпні 2001 року у місті Києві повинен був вбити ОСОБА_16 із використанням медичного препарату, а у травні 2002 року у місті Києві повинен був вбити ОСОБА_17 із використанням пістолета. (т.3, а.с.174-175);

-даними протоколу пред`явлення рекламних проспектів для впізнання ОСОБА_12 , згідно котрого останній вказав на рекламний проспект ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси», розташованого у місті Києві на пр. Перемоги, 67, на другій сторінці котрого розміщена фотографія ОСОБА_11 , якого він повинен був застрелити 07.12.2000 року у місті Києві. (т.3, а.с.228-236) Під час відтворення обстановки та обставин події із застосуванням відеозапису ОСОБА_12 на місці повністю підтвердив свої показання щодо організації та підготовки ним та іншими особами та вчинення безпосередньо ним біля 23 год. 30 хв. 24 год. 00 хв. 07.12.2000 року у приміщенні ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси» на території ВАТ «Веркон» у місті Києві на пр. Перемоги, 67, замаху на умисне вбивство ОСОБА_11 та ОСОБА_14 із застосуванням вогнепальної зброї. У ході відтворення обстановки та обставин події із застосуванням відеозапису ОСОБА_12 на місці повністю підтвердив свої показання з приводу організації та підготовки ним та іншими особами та вчинення безпосередньо ОСОБА_16 біля 08 год. 00 хв. 28.08.2001 року у загальному коридорі на шостому поверсі під`їзду № 3 будинку № 12 «г» на пр. Героїв Сталінграду у місті Києві замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 із застосуванням медичного препарату. Також під час відтворення обстановки та обставин події ОСОБА_12 на місці повністю підтвердив свої показання щодо організації та підготовки ним та іншими особами та вчинення безпосередньо ОСОБА_17 біля 19 год. 30 хв. 20.05.2002 у загальному коридорі на шостому поверсі під`їзду № 3 будинку № 12 «г» на пр. Героїв Сталінграду у місті Києві замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 та вбивства ОСОБА_18 із застосуванням вогнепальної зброї (Т.3, а.с.246-262);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_16 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_12 , як на особу, котра брала участь у підготовці та вчиненні 28.08.2001 у місті Києві замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 (т.4, а.с.32-33);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_16 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_10 , як на замовника та організатора підготовки та вчинення 28.08.2001 у місті Києві замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 , а також у ході цього користувалась автомобілем «Ауді-80», номерний знак НОМЕР_3 . (т.4, а.с.34-35);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_16 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_9 , як на замовника та організатора 28.08.2001 у місті Києві замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 (т.4, а.с.36-37);

- даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_16 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_17 , як на особу, котра знайома із ним та ОСОБА_12 (т.4, а.с.38-39);

- даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_16 , згідно котрого останній вказав на особу матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, як на особу, котра знайома із ОСОБА_12 (т.4, а.с.44-45);

- даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_16 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_15 , як на особу, котру на замовлення інших осіб у серпні 2001 року у місті Києві він повинен був вбити із використанням медичного препарату. (т.4, а.с.52-53);

-даними протоколу пред`явлення відеокамер для впізнання ОСОБА_16 , згідно котрого останній впізнав відеокамеру «SONY Handycam» формату відео Ні8, модель ССD-TRV46E PAL, вилучену під час обшуку 05.04.2005 за місцем проживання ОСОБА_22 у АДРЕСА_15 , котру влітку 2001 року у місті Києві ОСОБА_10 надав йому та ОСОБА_12 для проведення відеозйомки, у зв`язку з чим тоді ж він та ОСОБА_12 вказаною відеокамерою проводили відео зйомку будинку № 12 «г» на пр. Героїв Сталінграда у місті Києві для стеження за ОСОБА_15 (т.4, а.с.98-103). Під час відтворення обстановки та обставин події із застосуванням відеозапису ОСОБА_16 на місці повністю підтвердив свої показання з приводу організації та підготовки ним, ОСОБА_12 та іншими особами та вчинення безпосередньо ним біля 08 год. 00 хв. 28.08.2001 у загальному коридорі на шостому поверсі під`їзду № 3 будинку № 12 «г» на пр. Героїв Сталінграду у місті Києві замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 із застосуванням медичного препарату. (т.4, а.с.77-87);

- даними протоколу явки з повинною ОСОБА_9 підтверджує наведені вище обставини. Зазначена явка з повинною складена ним власноручно (т.4, а.с.144-146);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_9 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_16 , як на особу, що працювала в охоронній фірмі «Грант» та про яку він давав показання вище. (т.4, а.с.175-176);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_9 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_12 , як на особу, котра працювала в охоронній фірмі «Грант» та про яку він давав показання вище. (т.4, а.с.183-184);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_10 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_17 , як на особу, з котрою його познайомив ОСОБА_9 та яка, за допомоги ОСОБА_12 20.05.2002 у під`їзді будинку АДРЕСА_7 із застосуванням пістолета «ТТ» із глушником вчинила замах на умисне вбивство ОСОБА_15 та вбила його охоронника ОСОБА_18 (т.5, а.с.122-123);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_10 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_46 , як на особу, котра у 2000 році разом із особою матеріали щодо якого виділено в окреме провадження займалась підготовкою вбивства у місті Києві та була затримана із зброєю працівниками міліції. (т.5, а.с.126-127);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_10 , згідно котрого останній вказав на особу матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, як на особу, котра у 2000 році разом із ОСОБА_129 займалась підготовкою вбивства у місті Києва, познайомила його та ОСОБА_9 із ОСОБА_12 , після чого у місті Києві особа матеріали щодо якого виділено в окреме провадження та ОСОБА_12 підготували та із застосуванням пістолета «Астра» вчинили вбивство. (т.5, а.с.128-129);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_10 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_16 , як на особу, з котрою його та ОСОБА_9 познайомив ОСОБА_12 та яка, влітку 2001 року разом із ОСОБА_12 підготувала та у під`їзді будинку АДРЕСА_7 із застосуванням отрути вчинила замах на умисне вбивство ОСОБА_15 (т.5, а.с.130-131);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_10 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_12 , як на особу, з якою його та ОСОБА_9 познайомив особа матеріали щодо якого виділено в окреме провадження, після чого ОСОБА_12 у 2000 році у місті Києві разом із особою матеріали щодо якого виділено в окреме провадження підготував та вчинив із застосуванням пістолета «Астра» вбивство людини, у 2001 році у місті Києві разом із ОСОБА_16 підготував та у під`їзді будинку АДРЕСА_7 допоміг ОСОБА_16 вчинити із використанням отрути замах на умисне вбивство ОСОБА_15 , у 2002 році у місті Києві підготував та 20.05.2002 у під`їзді будинку АДРЕСА_7 допоміг ОСОБА_17 вчинити із застосуванням пістолета «ТТ» із глушником замах на умисне вбивство ОСОБА_15 та вбивство його охоронника ОСОБА_18 (т.5, а.с.132-133);

-даними протоколу явки з повинною ОСОБА_17 підтверджує наведені вище обставини підготовки та вчинення 20.05.2002 у місті Києві замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 та вбивство ОСОБА_18 . Зазначена явка з повинною складена ним власноручно (Т.5, а.с.217);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання ОСОБА_10 , згідно котрого останній вказав на ОСОБА_22 , із яким його познайомив ОСОБА_8 (т.5, а.с.134-135);

- даними протоколу явки з повинною ОСОБА_10 підтверджує наведені вище обставини підготовки та вчинення у 2000 році у місті Києві замаху на умисне вбивство ОСОБА_11 , 28.08.2001 у місті Києві замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 , 20.05.2002 у місті Києві замаху на умисне вбивство ОСОБА_15 та вбивство ОСОБА_18 . Зазначені явки з повинною складені ним власноручно. (т.5, а.с.78-79, 97, 98);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання свідку ОСОБА_130 ( ОСОБА_131 ), згідно котрого останній вказав на ОСОБА_12 , як на особу, котра на замовлення осіб, відносно яких кримінальна справа направлена судом для проведення додаткового розслідування, а також за їх організації та допомоги, 07.12.2000 року у місті Києві на проспекті Перемоги, 67, із застосуванням вогнепальної зброї вчинила замах на умисне вбивство ОСОБА_11 , у ході чого переплутала його із водієм ОСОБА_14 та поранила останнього, а також мала прізвисько « ОСОБА_132 » або « ОСОБА_133 ». (Т.6, а.с.221-222, 229-231);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання свідку ОСОБА_80 , згідно котрого остання вказала на ОСОБА_12 , який у період 2001-2002 років разом із ОСОБА_16 проживав у місті Києві. (Т.15, а.с.200-201);

-даними протоколу огляду місця події від 08.12.2000, згідно котрого у ході огляду 08.12.2000 приміщення інженерного корпусу ВАТ «Веркон» у місті Києві на пр. Перемоги, 67, (на четвертому поверсі вказаного корпусу розташовані офіси ЗАТ «Цемекс енерго» та ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси»), у тамбурі між подвійними вхідними дверима та сходами на перший поверх у другому загальному під`їзді наведеного корпусу, на вказаних сходах, що ведуть з цього тамбуру на сходинковий майданчик першого поверху, а також на зазначеному сходинковому майданчику у даному загальному під`їзді виявлено та вилучено вісім гільз калібру 6,35 мм пістолетних набоїв «Браунінга», зі слідами кіптяви. Також під час огляду у склі дверей, розташованих на першому поверсі наведеного корпусу, котрі ведуть з сходового майданчику у коридор першого поверху, виявлено два отвори діаметром 10 мм кожен, розташовані на висоті 1 метра. Отвори мають радіальні тріщини довжиною до 8 см, а діаметр отворів з зворотного боку становить до 5 см. У пластиковій обшивці, розташованій праворуч від цих дверей, наявний отвір. У дерев`яній стойці у проекції вказаного отвору виявлено та вилучено кулю калібру 6,35 мм пістолетного набою «Браунінга». У коридорі першого поверху, розташованого за наведеними дверима, виявлено та вилучено дві деформовані кулі калібру 6,35 мм пістолетних набоїв «Браунінга». У цьому ж коридорі виявлено сліди влучення вказаних куль у двері із написом «Автоза АТС», розташовані навпроти наведених вище скляних дверей. На сходовому майданчику першого поверху даного під`їзду виявлено плями речовини бурого кольору. Також на сходах загального коридору, що ведуть на четвертий поверх приміщення, виявлено плями речовини бурого кольору. У приймальній на четвертому поверсі приміщення виявлено та вилучено светр білого кольору із низом чорного кольору, на котрому наявні плями речовини бурого кольору, а також піджак сірого кольору в смужку (Т.6, а.с.2-15);

-даними протоколу додаткового огляду місця події від 30.06.2005, згідно котрого у ході додаткового огляду 30.06.2005 приміщення інженерного корпусу ВАТ «Веркон» у місті Києві на пр. Перемоги, 67, (на четвертому поверсі вказаного корпусу розташовані офіси ЗАТ «Цемексенерго» та ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси»), проведено виміри першого поверху загального під`їзду наведеного корпусу, а також у його лівій стіні над сходами другого сходового прольоту виявлено воронкоподібний отвір діаметром 23 мм та глибиною 5 мм. (Т.6, а.с.18-21);

-даними протоколу огляду докуметів від 01.11.2005 з якого вбачається список присутніх на робочих місцях працівників ЗАТ «Цемекс-Енерго» станом на 07.12.2000, з котрого вбачається, що потерпілий ОСОБА_11 прибув у приміщення наведеного ЗАТ о 15 год. 00 хв. 07.12.2000, а залишив дане приміщення о 03 год. 35 хв. 08.12.2000. (Т.29, а.с.72-73);

-даними документів у справі, згідно з якими у приватному підприємстві «КСБ «Грант» поряд із ОСОБА_10 працювали ОСОБА_12 на посаді оперативного чергового та ОСОБА_16 на посаді охоронника, за що отримували заробітну плату(Т.27, а.с.197-231);

-висновком судово-медичної експертизи від 16.03.2001 за № 226/Э, згідно котрого у потерпілого ОСОБА_14 виявлено наступні ушкодження: вогнепальні кульові проникаючі поранення лівої плевральної порожнини та черевної порожнини з пошкодженням лівої легені, шлунково-ободочної зв`язки з розвитком лівобічного гемотораксу, гемоперитонеума; вогнепальні кульові поранення м`яких тканин голови, лівого плеча без пошкодження магістральних судин. Вказані ушкодження утворились внаслідок пострілів з вогнепальної зброї у період 23 год. 30 хв. 07.12.2000. За ступенем тяжкості проникаючі кульові вогнепальні поранення лівої плевральної порожнини та черевної порожнини відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя. Інші ушкодження у вигляді кульових вогнепальних поранень голови, лівого плеча відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (Т.21, а.с.1, 5-6);

-висновком криміналістичної експертизи від 08.01.2001 за № 608, згідно котрого три кулі, вилучені під час огляду місця події 08.12.2000 за фактом поранення ОСОБА_14 на території ВАТ «Веркон» у місті Києві на пр. Перемоги, 67, є кулями 6,35 мм пістолетного набою «Браунінга», та вистріляні з вогнепальної зброї відповідного калібру із сильно зношеним каналом ствола. Три кулі, вилучені під час огляду місця події 08.12.2000 за фактом поранення ОСОБА_14 на території ВАТ «Веркон» у місті Києві на проспекті Перемоги, 67, вистріляні з одного екземпляру вогнепальної зброї калібру 6,35 мм із сильно зношеним каналом ствола. Вісім гільз, вилучені під час огляду місця події 08.12.2000 за фактом поранення ОСОБА_14 на території ВАТ «Веркон» у місті Києві на пр.Перемоги, 67, є гільзами 6,35 мм пістолетного набою «Браунінга», та вистріляні з самозарядної або автоматичної вогнепальної зброї під відповідний набій. Вісім гільз, вилучені під час огляду місця події 08.12.2000 за фактом поранення ОСОБА_14 на території ВАТ «Веркон» у місті Києві на пр. Перемоги, 67, вистріляні з одного екземпляру самозарядної або автоматичної вогнепальної зброї під 6,35 мм пістолетний набій «Браунінга» (Т.21, а.с.7-8, 10-13);

-висновком комплексної медико-криміналістичної експертизи від 01.09.2005 року за № 50, згідно котрого надані на дослідження три кулі та вісім гільз, вилучених у ході огляду місця події 08.12.2000 року на території та приміщенні ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси» у місті Києві на пр. Перемоги, 67, є частинами, (стріляними кулями та стріляними гільзами відповідно) 6,35 мм набоїв «Браунінг». Дані кулі та гільзи виготовлені заводським способом. Набої 6,35 мм «Браунінг», частинами котрих є надані на дослідження вісім гільз та три кулі, можуть бути використані для стрільби з автоматичної або напівавтоматичної (самозарядної) вогнепальної зброї відповідного калібру. Найбільш розповсюджені пістолети так звані жилетно-кишенькові моделі, котрі характеризуються малими розмірами та компактністю. Найбільш відомі виробники даних пістолетів під даний набій є «Вальтер», «Маузер», «Браунінг», «Астра» та інші, котрі виробляли як свою продукцію, так і копіювали зразки інших виробників, внаслідок чого в інформаційно-довідковій літературі викладено описи великої кількості пістолетів даного калібру. Відповісти на питання про те, чи складали одне ціле надані на дослідження кулі та гільзи, не виявляється можливим (в результаті мікроскопічного дослідження не виявлено достатньої сукупності слідів на поверхнях гільз та куль, що дозволяє вирішити дане питання, що може бути пояснене проходженням кулі через канал ствола, деформацією при зіткненні із перешкодою й іншими факторами). Вогнепальні поранення потерпілому ОСОБА_14 могли бути спричинені із застосуванням пістолету іноземного виробництва системи «Астра». Три кулі та вісім гільз, надані на дослідження, вилучені у ході огляду місця події 08.12.2000 на території та в приміщенні ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси» у місті Києві на проспекті Перемоги, 67, відстріляні з одного екземпляра вогнепальної зброї. На наданій на дослідження краватці потерпілого ОСОБА_14 є ушкодження, утворене можливо вогнепальним снарядом (кулею), що випущений при пострілі з вогнепальної зброї. Таким снарядом могла бути куля калібру біля 7 мм (6 мм, 6,35 мм, 6,5 мм). Пошкодження на краватці потерпілого ОСОБА_14 могло бути спричинено однією з наданих на дослідження куль (діаметр ведучих частин куль № 2,3 складає 6,4 мм), при проведенні ними пострілу з вогнепальної зброї. Постріли у потерпілого проведено з неблизької дистанції. Конкретизувати відстань не виявляється можливим. У момент спричинення першого вогнепального поранення потерпілого ОСОБА_14 останній мав знаходитись передньою поверхнею фронтально до дульного зрізу вогнепальної зброї, згодом у зв`язку із переміщенням по сходах вверх лівою боковою поверхнею тіла, при вертикальному (чи близькому до нього) положенні. Постріли здійснювались у декілька фаз. Перша фаза включала в себе проведення пострілів від вхідних дверей, коли один з пострілів поцілив в передню черевну стінку потерпілого, два інших в скло дверей майданчика. Друга фаза включала в себе проведення пострілів з перших сходів та із згаданого майданчика з поворотом тулуба стріляючого вліво та перенесенням точок прицілювання (лінії прицілювання) у верх вліво в напрямку підйому на 2-ий поверх, при цьому потерпілий мав знаходитись лівою боковою поверхнею тіла до стріляючого у вертикальному (чи близькому до нього) положенні. Пошкодження на краватці можуть відповідати розташуванню рани на передній поверхні живота потерпілого. На згаданій краватці потерпілого ОСОБА_14 мікрочастин, що свідчили б про відстань, з котрої проводились постріли, не виявлено. Взаємне розташування нападника та потерпілого, місце розташування першого, напрямок пострілів в потерпілого, за об`єктивними даними в цілому відповідають даним, що вказав ОСОБА_12 у ході досудового слідства (Т.21, а.с.16-17, 18-27, 28-54);

-даними протоколу засідання загальних зборів засновників ЗАТ «Цемексенерго» від 22.08.1997, головою правління цього ЗАТ обрано ОСОБА_11 (Т.6, а.с.300-301);

-даними протоколу загальних зборів акціонерів ЗАТ «Цемексенерго» від 24.07.1998 року, головою ради наведеного ЗАТ обрано ОСОБА_11 (Т.6, а.с.302);

-даними довідки від 20.01.2005 за № 10/01, з 24.07.1997 ОСОБА_11 працює на посаді президента ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси» на підставі наказу від 24.07.1997 за № 44к (Т.6, а.с.305);

-даними довідки 10.05.2000 року загальними зборами акціонерів ВАТ «Фермерський земельний акціонерний банк» ОСОБА_11 обрано заступником голови спостережної ради ВАТ «Фермерський земельний акціонерний банк», на котрій він перебував до 11.12.2001, після чого обіймає посаду голови спостережної ради вказаного ВАТ (Т.6, а.с.308);

-даними довідки від 20.01.2005 року за № 07, з 28.07.1997 року на підставі наказу від 01.08.1997 року за № 87 ОСОБА_14 працював на посаді водія ЗАТ «Цемекс енерго», розташованого у місті Києві на проспекті Перемоги, 67. З наведеної посади ОСОБА_14 звільнений 24.07.2001 року на підставі наказу від 24.07.2001 року за № 21к (Т.6, а.с.303);

-даними матеріалів кримінальної справи № 1-48/01 відносно засудженого апеляційним судом міста Києва у 2001 році за ст.ст. 94, 190-1, 17, п. п. «г» та «з» ст. 93, ч. 1 ст. 222 КК України (1960 років) ОСОБА_46 до покарання у вигляді позбавлення волі на 15 років, з котрої вбачається, що біля 21 години 08.03.1999 року у квартирі АДРЕСА_16 ОСОБА_47 із застосуванням ножа вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_134 . Крім того, біля 01 години ночі 31.10.2000 року на вулиці біля будинку №20 по вулиці Туполєва у місті Києві ОСОБА_47 із застосуванням вогнепальної зброї пістолета «Маузер» калібру 6,35 мм та пістолета-кулемета «Скорпіон» калібру 7,65 мм вчинив посягання на життя працівників міліції ОСОБА_135 , ОСОБА_136 , ОСОБА_137 , ОСОБА_138 , які виконували службові обов`язки. Тоді ж працівники міліції затримали ОСОБА_46 та вилучили у нього наступне: пістолет «Маузер» № НОМЕР_8 калібру 6,35 мм, моделі 1910 року, виробництва Німеччини, котрий є вогнепальною зброєю, придатний до стрільби набоями «Браунінга» калібру 6, 35 мм та саморобний пристрій для безполум`яної стрільби до нього; пістолет-кулемет «Скорпіон» калібру 7,65 мм, модели 1961 року, виробництва Чехословаччини, у котрому використані частини трьох пістолетів-кулеметів з різними номерами №№ НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , котрий є вогнепальною зброєю та придатний до стрільби набоями калібру 7,65 мм; набої «Браунінга» калібру 7,65 мм, придатні до стрільби з наведеного пістолета-кулемета; стандартний електродетонатор ЕДП, промислового виготовлення, котрий відноситься до бойових припасів; стандартний імітаційний патрон «ИМ-120М», промислового виготовлення, котрий відноситься до конструктивно виготовленого заряду вибухової речовини.У цій справі ОСОБА_47 , окрім іншого показав, що його знайомий ОСОБА_9 восени 2000 року приїхав з міста Львова до Києва на своєму автомобілі «Форд Скорпіо» світлого кольору та привіз із собою «Льову» та «Віктора» із речами, у яких він виявив зброю, боєприпаси та вибухові речовини, з якими згодом його затримали працівники міліції (Т.7, а.с.61-117);

-даними проведених оперативно-розшукових заходів встановлено, що організована група у складі осіб, щодо яких судом прийнято рішення про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, а також у складі ОСОБА_12 , ОСОБА_139 та інших осіб 07.12.2000 року на території ВАТ «Веркон» у місті Києві на проспекті Перемоги, 67, із застосуванням вогнепальної зброї вчинила замах на умисне вбивство голови правління ЗАТ «Цемекс-енерго» та президента ЗАТ «Народна компанія «Енергетичні ресурси» ОСОБА_11 , у ході чого вогнепальні поранення отримав водій останнього ОСОБА_14 . При цьому, оперативно-розшуковими заходами встановлено наступний ступінь участі кожного з членів групи у вчиненні наведених злочинів виконавцем є ОСОБА_12 а особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження - пособником.У період з 1997 року до 2002 року потерпілий ОСОБА_11 користувався службовим легковим автомобілем «Вольво S90» чорного кольору, державний номерний реєстраційний знак « НОМЕР_5 », зареєстрованим за ЗАТ «Цемекс-енерго» (Т.13, а.с.62-81, 98-101, 127-129, 169-171, 174-182, 193-201; Т.29, 74-75);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання свідку ОСОБА_130 ( ОСОБА_131 ), згідно котрого останній вказав на ОСОБА_12 , як на особу, котра організувала та підготувала замахи на умисне вбивство ОСОБА_15 28.08.2001 року та 20.05.2002 року (Т.6, а.с.221-222, 229-231);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання свідку ОСОБА_80 , згідно котрих остання вказала на ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , які у період 2001-2002 років проживали у місті Києві. (Т.15, а.с.200-201, а.с.206-207);

-даними протоколу пред`явлення фото осіб для впізнання свідку ОСОБА_120 , згідно котрого остання вказала на ОСОБА_12 , якого у період з літа 2001 по травень 2002 бачила на вулиці біля будинку № 12 «г» на проспекті Героїв Сталінграда у місті Києві (Т.11, а.с.106);

-даними протоколу огляду місця події від 20.05.2002 року, згідно котрих у ході огляду 20.05.2002 року загального коридору шостого поверху під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , на котрому розташовані квартири АДРЕСА_9 , АДРЕСА_17 та АДРЕСА_18 , на підлозі ліфтового майданчика, що заходиться між входами у дві ліфтові кабіни, навпроти входу у ліву від загального коридору ліфтову кабіну виявлений труп потерпілого ОСОБА_18 віком 25 років, який мав вогнепальні поранення та на момент огляду лежав на животі обличчям донизу. Пошкодження на одязі співпадають із пошкодженнями на тілі потерпілого ОСОБА_18 . На лівій від входу з загального коридору стіні наведеного ліфтового майданчику, праворуч від входу у вказану вище ліву ліфтову кабіну, на висоті 153 см від підлоги та 8 см назовні від правого кута виявлено скол штукатурки з нависанням останньої у правій пів зовнішності. Аналогічне за характером поверхневе пошкодження штукатурки у вигляді горизонтальної смуги виявлено на тому ж рівні на стіні шахти ліфта на відстані 3 см від правого кута. На підлозі загального коридору шостого поверху під`їзду № 3 наведеного будинку, а саме - перед дверима, що ведуть з цього загального коридору до ліфтового майданчику та відповідно до входів у кабіни ліфтів, на відстані біля 30 см від полотна дверей виявлено стріляну гільзу від набою до пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм, виготовлена з металу жовтого кольору з маркуванням «45». Капсюль гільзи з металу жовтого кольору. На підлозі по середині цього ж загального коридору на шостому поверсі даного під`їзду виявлено стріляну оболонкову кулю від набою до пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм. Куля червоного кольору, з деякою деформацією по продольній вісі та слідами чотирьох нарізів.Всього у трьох стінах загального коридору шостого поверху під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 розташовано троє вхідних дверей, через котрі здійснюється вхід: 1) по центру коридору до ліфтового майданчика та відповідно ліфтових кабін; 2) у лівій від виходу з ліфтового майданчика стіні коридору до тамбуру, у котрому розташовані вхідні двері житлових квартир АДРЕСА_9 , АДРЕСА_17 та АДРЕСА_18 ; 3) у правій від виходу з ліфтового майданчика стіні коридору до тамбуру, через котрий здійснюється вхід на загальний балкон та на сходи загального користування, що ведуть на верхні та нижні поверхи будинку, у тому числі до виходу з під`їзду (Т.9, а.с.9-31);

-даними протоколу огляду місця події від 20.05.2002, згідно котрих у ході огляду 20.05.2002 сходових маршів загального користування під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , на першій сходинці сходового маршу, що веде з сходинкового майданчика п`ятого поверху на сходинковий майданчик четвертого поверху, виявлений пістолет системи «ТТ» калібру 7,62 мм, зразка 1933 року, випуску 1939 року, номер НОМЕР_4 , споряджений сімома набоями до пістолета ТТ калібру 7,62 мм зразка 1930-33 рр., та приладом безшумної стрільби до нього (глушником). На момент огляду та виявлення наведений пістолет із глушником знаходився у наступному положенні: руків`ям на вказаній вище першій сходинці, глушником на краю сходинкового майданчика п`ятого поверху. Пістолет з білого металу. Затвор пістолета знаходиться у крайньому задньому положенні, курок на бойовому взводі. У патроннику розташований набій, а другий набій у перекошеному стані знаходиться у середньому положенні між магазином та патронником. На стволі пістолета наявна насадка з металу білого кольору та циліндричної форми (прилад безшумної стрільби глушник). У вилученому з пістолета магазині наявні п`ять набоїв до пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм. Руків`я, спусковий гачок та спускова скоба пістолета обмотані тканиною білого кольору (бинтом). На щічках затвора пістолета наклеєні частини білого лейкопластиря. На третій сходинці сходового маршу, що веде з сходинкового майданчика четвертого поверху на сходинковий майданчик третього поверху сходів загального користування під`їзду № 3 наведеного будинку, виявлений магазин від пістолета «ТТ», споряджений п`ятьма набоями до пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм. (Т.9, а.с.15-16, 32-44);

-даними акту про застосування розшукової собаки від 20.05.2002, згідно котрого службовий пес вказав напрямок, у котрому після вбивства ОСОБА_18 та замаху на вбивство ОСОБА_15 втікав підсудний ОСОБА_17 , а саме вибіг з під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , пробіг через арку вказаного будинку та добіг до проїзної частини проспекту (Т.9, а.с.47);

-даними протоколу додаткового огляду місця події від 28.10.2002, а саме обстановки під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , обстановки навколо цього будинку та прилеглої території (Т.9, а.с.48-55);

-даними протоколу додаткових оглядів місця події від 17.03.2005 та 30.06.2005, а саме обстановки загального коридору та ліфтової кімнати (майданчика чи тамбура) шостого поверху загального під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , у ході чого на стіні у лівому дальному куті вказаної ліфтової кімнати, тобто за місцем вчинення 20.05.2002 вбивства ОСОБА_18 , зафіксовано два пошкодження штукатурки, а також їхнє розташування та розміри (Т.9, а.с.56-65);

-даними протоколу огляду трудової книжки серії НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_18 , 1977 р.н., з котрої вбачається, що з 01.11.2001 року включо по 20.05.2002 останній працював на посаді охоронника ТОВ «Скандинавія». Звільнений у зв`язку із смертю. (Т.29, а.с.9-10)

-даними документів у справі про те, що у період 2003 року у приватному підприємстві «КСБ «Грант» працювали ОСОБА_12 - на посаді оперативного чергового та ОСОБА_16 - на посаді охоронника, за що отримували заробітну плату. (Т.27, а.с.197-231);

-даними листа ЗАТ «Фармацевтична фірма «Дарниця» від 15.12.2005 за №22/3189, згідно котрого існує медичний препарат під міжнародною непатентованою назвою «Піпекуроній бромід». В Україні цей препарат застосовується у медичній практиці під торгівельними назвами «Ардуан», виробництва угорської фармацевтичної фірми Гедеон Ріхтер, та «Аркурон» виробництва ЗАТ «Біолек» (Україна). «Піпекуронія бромід» представляє собою кристалічний порошок майже білого кольору, розчинний у воді та спирті. Означений препарат випускається у вигляді ліофілізованої сухої речовини в ампулах. Препарат відноситься до неполярізуючих м`язових релаксантів. Вводять «Ардуан» внутрішньовенно. Для м`язової релаксації при наркозі, в умовах штучної вентиляції легень, застосовують препарат у дозах від 0,02 до 0,08 мг/кг (частіше 0,04-0,05 мг/кг). При цих дозах настає повна релаксація тривалістю близько 50 хв.«Піпекуронія бромід» за своїм статусом відноситься до отруйних лікарських засобів. При застосуванні без штучної вентиляції легень призводить до смерті від ядухи. Для застосування препарату виготовляють його розчин, для чого ліофілізований порошок препарату попередньо розчиняють у фізіологічному розчині натрія хлориду. У вільному продажу препарат не існує, за рецептом не відпускається. Препарат закуповується тільки лікувальними медичними установами. Наведене цілком підтверджує наведені вище показання підсудних ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , що давались ними на досудовому слідстві (Т.22, а.с.226-227);

-висновком судово-медичної експертизи від 01.07.2002 за № 111/2003, згідно котрого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_18 виявлено: вхідна вогнепальна рана (рана округлої форми з відносно рівними краями, з дефектом «мінус тканина», з пояском осаднення) на передній поверхні грудей справа у V міжребер`ї по середньоключичній смузі, від рани відходить раневий канал, що йде справа наліво, зверху вниз, спереду назад, котрий проникає до грудної порожнини та закінчується вихідною вогнепальною раною (рана щілиноподібної форми з відносно рівними добре співставлюваними, слабо кровопідтьочними краями, гострокутними кінцями) на задній поверхні грудей зліва по лопаточній смузі. По ходу раневого каналу пошкоджуються підшкірна клітчатка та м`які тканини грудей, середня доля правої легені, серцева сумка, серце, грудний відділ аорти, нижня доля лівої легені, 9 ребро справа. Смерть потерпілого ОСОБА_18 настала від наскрізного кульового проникаючого вогнепального поранення грудей з пошкодженням внутрішніх органів (легені, серце, аорта). Наведені вище ушкодження утворились внаслідок пострілу з вогнепальної зброї. Враховуючи, що по ходу раневого каналу пошкоджуються легені, серце, аорта, даний комплекс ушкоджень має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням смерті. Після заподіяння наведеного ушкодження потерпілий міг прожити короткий проміжок часу та смерть настала у найближчі хвилини. Будь-яких ушкоджень, що вказували на можливу самооборону, боротьбу, на трупі ОСОБА_18 не виявлено. Враховуючи тяжкість отриманих ушкоджень (поранення легень, серця, аорти), вчинення будь-яких дій потерпілим є малоймовірним. Враховуючи напрямок раневого каналу (справа наліво, спереду назад, зверху донизу), розташування вхідної та вихідної вогнепальних ран можна висловити думку про те, що напрямок пострілу та взаємне розташування потерпілого та зброї у момент пострілу було передньою правобічною поверхнею тіла при вертикальному (або близькому до нього) положенні потерпілого. Напрямок пострілу співпадає із напрямком раневого каналу (Т.21, а.с.57-78);

- висновком судово-медичної експертизи від 29.07.2002 за № 236-мк, згідно котрого на клапті шкіри з передньої поверхні грудей потерпілого ОСОБА_18 виявлена наскрізна вогнепальна рана, що утворилась від дії вогнепального снаряда (кулі) при пострілі з вогнепальної зброї. Рана на шкіряному клапті з ділянки спини потерпілого ОСОБА_18 є вихідною вогнепальною (кульовою), що утворилась внаслідок пострілу з вогнепальної зброї (Т.21, а.с.79-82);

-висновком криміналістичної експертизи від 05.06.2002 за № 250, згідно якого пістолет, вилучений у ході огляду місця події 20.05.2002 на загальних сходах під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , є пістолетом «ТТ» калібру 7,62 мм зразка 1933 року, випуску 1939 року, з видаленими номерами. У наведеному пістолеті на дульній частині ствола нарізана різьба та розточена направляюча втулка для кріплення дульних приладів, придатний для автоматично-самозарядного проведення пострілів та відноситься до вогнепальної зброї. Наданий на дослідження предмет циліндричної форми, нагвинчений на ствол пістолета, вилученого у ході огляду місця події 20.05.2002 року на загальних сходах під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , є приладом безшумної стрільби (ПБС), кустарного способу виготовлення, придатний для спільного застосування з пістолетом, наданим на дослідження, тільки для неавтоматичної стрільби (для здійснення наступного пострілу необхідно відвести затвор у заднє положення та відпустити, при цьому набій з магазина досилається у патронник, а курок стає на бойовий взвод). 12 набоїв, вилучені під час огляду місця події 20.05.2002 на загальних сходах під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , є набоями до пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм зразка 1930/33 років, придатні до стрільби з наданого на дослідження пістолета та відносяться до бойових припасів. Гільза та куля, вилучені у ході огляду місця події 20.05.2002 року на загальних сходах під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , є частинами набою до пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм зразка 1930/33 років, відстріляні з пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм зразка 1933 року, випуску 1939 року, з видаленими номерами, вилученого під час огляду місця події 20.05.2002 року на загальних сходах під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 (Т.21, а.с.83-92);

-висновком судово-трасологічної експертизи від 10.06.2002 за № 255, згідно котрого рельєфні зображення заводського серійного номеру на рамці, кожусі-затворі та патроннику ствола наданого на дослідження пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм, вилученого під час огляду місця події 20.05.2002 на загальних сходах під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , були знищені шляхом видалення (зняття) шару металу з наступним поліруванням та нанесенням шару гальванічного покриття. Заводський серійний номер на рамці та кожусі-затворі пістолета являв собою поєднання «ЧФ 987 1939», а на патроннику ствола «ЧФ 987». На магазині наданого на дослідження пістолета ні зображення заводського серійного номеру, ні слідів його знищення шляхом зняття шару металу, не виявлено. (Т.21, а.с.97-100);

-висновком судово-балістичної експертизи від 21.06.2002 за № 2720, згідно якого глушник пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм, вилучений у ході огляду місця події 20.05.2002 на загальних сходах під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , виготовлений заводським способом. (Т.21, а.с.101-104);

-висновком криміналістичної експертизи металів і сплавів від 11.07.2002 за № 2719, згідно якого основні деталі глушника (корпус та вихідний фланець) пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм, вилучений під час огляду місця події 20.05.2002 на загальних сходах під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , виготовлені зі сплавів на основі алюмінію дюралюмінію марки Д16. (Т.21, а.с.105-111);

- даними листа державного підприємства «Конструкторське бюро «Спеціальної техніки» від 26.09.2002 за № 61, прилад безшумної стрільби (глушник) пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм, вилученого у ході огляду місця події 20.05.2002 на загальних сходах під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , є саморобним, внутрішня комплектація та корпус котрого виготовлені механічним способом на токарному та фрезерному обладнанні, що розповсюджене від приватного користування і малих майстерень до заводів любого профілю. У серійно виготовлених приладах безшумної стрільби (ПБС), що знаходяться на озброєнні силових структур України, подібної комплектації не існує (Т.21, а.с.119, 121);

-висновком судово-балістичної експертизи від 29.03.2005 за № 44, згідно якого пістолет «ТТ» калібру 7,62 мм, вилучений у ході огляду місця події 20.05.2002 у під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_7 за фактом умисного вбивства ОСОБА_18 , при стрільбі у положенні площиною руків`я перпендикулярно підлозі, не перезаряджається, для здійснення наступного пострілу необхідно відвести затвор у крайнє заднє положення та відпустити. При експериментальній стрільбі з найбільш поширених положень пістолета, пістолет не перезаряджався. Для того, щоб набої опинились у положенні (набій у патроннику, наступний набій утикається у набій у патроннику) після пострілу необхідно виконати наступні дії: відвести затвор у заднє положення, при цьому викидається гільза; відпустити затвор, набій досилається у патронник; відвести затвор у заднє положення при заклиненому викидачі, відпустити затвор, набій з магазину утикається у набій у патроннику. При падінні на тверду поверхню з висоти 2 метри вищеописані дії та наслідки не спостерігаються. Наведене беззаперечно свідчить про активні дії ОСОБА_17 (алгоритм цих дій викладений у висновку експерта), спрямовані на здійснення ним після першого наступних пострілів з вказаного пістолета з наміром вбивства ОСОБА_18 та ОСОБА_15 та не досягнення обвинуваченим цього злочинного результату через те, що внаслідок таких його активних дій пістолет заклинило, що унеможливило подальше проведення пострілів (Т.21, а.с.144-157);

-висновком комплексної медико-криміналістичної експертизи від 25.07.2005 за № 45, згідно котрого надані на дослідження куля та гільза, вилучені під час огляду місця події 20.05.2002 на шостому поверсі під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 за фактом умисного вбивства ОСОБА_18 , є частинами 7,62 мм набою до пістолета зразка 1930-1933 рр. конструкції Токарева, виготовлені заводським способом. Слідів, що дозволяють вирішити питання про належність кулі та гільзи перед пострілом до одного набою, не виявлено, що пояснюється проходженням кулі через канал ствола, деформацією при зіткненні з перешкодою та іншими факторами. Надані на дослідження куля та гільза, вилучені під час огляду місця події 20.05.2002 на шостому поверсі під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 за фактом умисного вбивства ОСОБА_18 , стріляні з пістолета «ТТ», вилученого там же. У момент спричинення вогнепального поранення ОСОБА_18 останній знаходився передньою поверхнею тіла під кутом біля 45 градусів до дульного зрізу вогнепальної зброї, правою передньо-боковою поверхнею тіла, при вертикальному (чи близькому до нього) положенні. Напрямок раневого каналу у тілі ОСОБА_18 , від рани передньої поверхні грудей справа до задньої поверхні грудей зліва відповідає напрямку пострілу. Постріл у потерпілого здійснено з близької дистанції. Взаємне розташування нападника та потерпілого, місце розташування першого, напрямок пострілу у потерпілого, за об`єктивними даними в цілому відповідають даним, що вказав обвинувачений ОСОБА_17 у ході слідства, тобто постріл проводився з боку коридору через відчинені двері у напрямку пошкодження № 1 (лівий дальній кут стіни). Вогнепальне поранення потерпілому ОСОБА_18 могло бути спричинено із застосуванням виявленого та вилученого у ході огляду місця події пістолета системи «ТТ» калібру 7,62 мм із глушником. Наявність вхідних вогнепальних пошкоджень на одязі та тілі потерпілого (дефект тканини), проходження раневого каналу через тіло потерпілого з виходом снаряду в ділянці задньої поверхні грудей зліва, подальша наявність пошкоджень на стіні, що співпадає по висоті та напрямку з раневим каналом в тілі потерпілого, разом із знаходженням кулі на місці події може свідчити, що зазначені поранення на тілі та одязі потерпілого могли бути спричинені наданою на дослідження кулею. (Т.21, а.с.123-143);

-висновком судово-хімічної експертизи від 11.06.2002 за № 959х, згідно котрого клей, за допомогою котрого обклеєно марлевим бинтом руків`я, спускову скобу та спусковий гачок наданого на дослідження пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм, вилученого у ході огляду місця події 20.05.2002 на загальних сходах під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , виготовлено на основі ацетобутирату целюлози. (Т.21, а.с.112-114);

-висновком комплексної судово-медичної експертизи від 03.07.2002 за № 12-135, згідно котрого у наданих на експертизу фрагментах марлі (об`єкти №№1, 2), знятих з пістолета системи «ТТ» калібру 7,62 мм, вилученого під час огляду місця події 20.05.2002 року на загальних сходах під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_7 , виявлено піт, у котрому виявлений антиген В системи АВО (Т.21, а.с.161-165);

-висновком судово-медичної молекулярно-біологічної експертизи від 22.12.2003 за № 12-526, згідно котрого кров обвинуваченого ОСОБА_17 , 1972 р.н., відноситься до групи А (ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В системи АВО. Виходячи з отриманих результатів та враховуючи результати отриманих раніше проведених досліджень встановлено, що генетичні ознаки ДНК-профіля зразка крові обвинуваченого ОСОБА_17 (об`єкт № 1) по локусам D3S1358, vWA, Amelogenin, THO1, ТРОХ, D5S818, D13S317 містяться в ДНК-профілі епітеліальних клітин (об`єкт № 2) на фрагментах марлі з пістолета «ТТ» калібру 7,62 мм, вилученого під час огляду місця події 20.05.2002 року у під`їзді № 3 будинку АДРЕСА_7 за фактом умисного вбивства ОСОБА_18 . Можливість випадкового збігу генетичних ознак, виявлених у зразку крові обвинуваченого ОСОБА_17 і фрагментах марлі з вказаного пістолета, складає 1,8х10-9, зазначені генетичні ознаки зустрічаються не частіше, чим у 1 із 555 млн. чоловік (Т.21, а.с.179-184);

-даними проведених оперативно-розшуковими заходів встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Скандинавія» зареєстроване 18.09.1997 Харківською районною державною адміністрацією міста Києва за адресою: місто Київ, вулиця Автотранспортна, 1. Фактично наведене товариство розташоване на території Київської птахофабрики у місті Києві по вул. Зрошувальній, 5. Засновниками наведеного ТОВ є: ОСОБА_15 , громадянин Латвії; ОСОБА_26 , громадянка Латвії; ОСОБА_24 , громадянин України; ОСОБА_140 , громадянин України. (Т.12, а.с.97-105);

-даними проведених оперативно-розшукових заходів встановлено, що організована група у складі осіб, щодо яких прийнято рішення про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування, та ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_139 та інших осіб 28.08.2001 у під`їзді будинку АДРЕСА_7 із застосуванням медичного препарату, що призводить до смерті людини, вчинила замах на умисне вбивство директора ТОВ «Скандинавія» ОСОБА_15 . При цьому, оперативно-розшуковими заходами встановлено, що причетними в якості виконавця цього злочину є ОСОБА_16 , а ОСОБА_12 є пособником. Також оперативно-розшуковими заходами встановлено, що організована група до складу якої входили ОСОБА_17 , ОСОБА_12 та інші особи 20.05.2002 у під`їзді будинку АДРЕСА_7 із застосуванням вогнепальної зброї вчинила замах на умисне вбивство директора ТОВ «Скандинавія» ОСОБА_15 та вбивство його охоронника ОСОБА_18 . Водночас, оперативно-розшуковими заходами встановлено, що виконавцем цього злочину є ОСОБА_17 , а ОСОБА_12 - пособником. ОСОБА_12 та ОСОБА_17 у ході вчинення замаху на ОСОБА_15 та вбивства ОСОБА_18 підтримували близькі злочинні зв`язки (Т.13, а.с.62-81, 98-101, 127-129, 169-171, 174-182, 193-201);

-даними штатного розкладу ТОВ «Скандинавія» з якого вбачається, що ОСОБА_15 працював на посаді директора цього ТОВ, а ОСОБА_18 перебував на посаді його охоронника (Т.14, а.с.2-3);

- даними свідоцтва про державну реєстрацію, виданого Харківською районною державною адміністрацією міста Києва з якого вбачається, що товариство з обмеженою відповідальністю «Скандинавія» зареєстровано 18.09.1997 за № 03871 відповідно до рішення його засновників та знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Автотранспортна, 1. (Т.14, а.с.38);

-даними установчого договору та статуту ТОВ «Скандинавія» з якого вбачається, що предметом його діяльності є: здійснення будь-яких видів торгово-закупівельних, торгово-посередницьких, експортно-імпортних і товарообмінних операцій необмеженої номенклатури товарів і послуг; оптова та роздрібна торгівля; послуги по митному оформленню вантажів; реалізація товарів та здійснення розрахунків безпосередньо з населенням та інші. Засновниками цього товариства є ОСОБА_15 (95 % статутного фонду) та ОСОБА_141 (5 % статутного фонду) (Т.14, а.с.17-37);

- даними довідки ТОВ «Житлобуд-1» станом на 2001-2002 роки згідно якої ОСОБА_15 є власником та мешканцем квартири АДРЕСА_12 . (Т.14, а.с.156-159).

Відповідно до ст.323 КПК України (1960р), вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказах, які були розглянуті в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Так, згідно з ч.3 ст.28 КК України під організованою групою належить розуміти внутрішньо стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке було попередньо утворене з метою вчинення ряду злочинів або тільки одного, який потребує ретельної довготривалої підготовки. Досліджені у справі докази, зокрема показання самих підсудних, потерпілих, свідків, вказують на існування в діяльності підсудних всіх наведених вище ознак організованої групи.

Суд виключає з обвинувачення посилання на прізвища, ім`я та по-батькові особи, що разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 вчинила інкриміновані злочини та замінює ці дані на посилання: «особа, щодо якої матеріали кримінальної справи виділено в окреме провадження», оскільки особа може бути визнаною винною лише за вироком суду та лише в порядку визначеному законом, в ході судового розгляду вина особи, на яку посилається слідчий в постановах про притягнення як обвинуваченого ОСОБА_8 і обвинувальному висновку не доводилась, доказами не перевірялась.

На підставі викладеного, оцінивши наведені докази в їхній сукупності, суд вважає вину підсудного ОСОБА_8 доведеною та приходить висновку, що дії підсудного ОСОБА_8 вірно кваліфіковані:

за ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п.«а», «и», «і» ст.93 КК України (1960 року), оскільки, він вчинив замах на умисне вбивство з корисливих мотивів, вчиненого на замовлення, організованою групою;

за ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п.«а», «з», «и», «і» ст.93 КК України (1960 року), оскільки, він будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, вчинив замах на умисне вбивство з корисливих мотивів, вчиненого на замовлення, організованою групою;

за ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п. 1, 6, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, оскільки, він будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, вчинив замах на умисне вбивство двох осіб з корисливих мотивів, з метою приховати інше кримінальне правопорушення та полегшити його вчинення, вчинене на замовлення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

за ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п. 1, 6, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, оскільки, він будучи особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, вчинив умисне вбивство двох осіб з корисливих мотивів, з метою приховати інше кримінальне правопорушення та полегшити його вчинення, вчинене на замовлення, вчиненого за попередньою змовою групою осіб;

за ч.1 ст.263 КК України, оскільки, своїми умисними діями вчинив носіння, зберігання, передачу вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, виключивши при цьому кваліфікуючі ознаки придбання та збут таких.

Щодо заперечень сторони захисту відносно спливу строків давності притягнення ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з ч.2 ст.4 КК України злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення цього діяння. Виходячи із положень частини третьої даної статті, часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності. Визначення часу вчинення злочину передбачає встановлення точного терміну, в межах якого злочин було вчинено, початкового і кінцевого моментів, з якими пов`язується більшість кримінально-правових наслідків діяння.

Відповідно до п.18 Розділу ІІ «Прикінцевих та перехідних положень» КК України, при вирішенні питання про віднесення злочинів, передбачених Кримінальним кодексом України 1960 року, які були вчинені до набрання чинності цим Кодексом, до злочинів невеликої тяжкості, середньої тяжкості, тяжких або особливо тяжких слід керуватися ст.12 цього Кодексу, якщо це пом`якшує кримінальну відповідальність осіб, які вчинили злочини до набрання чинності цим Кодексом. В інших випадках необхідно застосовувати відповідні положення Кримінального кодексу України 1960 року.

Відповідно до вимог ч.2 ст.11-1 КПК України (в редакції 1960 року), суд за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку з закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком, а також, якщо впродовж розгляду справи в суді сплили строки притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Відповідно ч.1 ст.74 КК України, з підстав передбачених ст. 49 КК України, особа може бути звільнена за вироком суду.

Підсудний ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні в період серпня-жовтия 2000 року та 07 грудия 2000 року злочинів передбачених ч.4 ст. 19, ч.2 ст.17 та п.п. «а», «и», «і» ст.93 КК України (1960 року) та в період березня - травня 2001 року та 28 серпня 2001 року злочинів передбачених ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п.«а», «з», «и», «і» ст.93 КК України (1960 року), які згідно ст.7-1 КК України (1960 року) відносяться до тяжких, та за вчинення яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п?ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Статтею 48 Кримінального кодексу У країни (1960 року) передбачено, що особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину, за який згідно з законом може бути призначено більш суворе покарання, ніж позбавлення волі строком на п?ять років - мине десять років. Перебіг давності переривається, якщо до скінчення зазначених у законі строків особа вчинить новий злочин, за який згідно з законом може бути призначено позбавления волі на строк більше двох років. Обчислення давності в цьому разі починається з моменту вчинения нового злочину. Перебіг давності зупиняється, коли особа, яка вчинила злочин, скриється від слідства або суду. В цих випадках перебіг давності відновлюється з моменту затримання особи або явки її з повинною. При цьому особу не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо від часу вчинення злочину минуло п?ятнадцять років і давність не була перервана вчиненням нового злочину. Питання про застосування давності до особи, що вчинила злочин, за який згідно з законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає можливим застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і замінюється позбавленням волі на певний строк.

Окрім цього, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні в травні 2002 року злочинів передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п. 1, 6, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст. 15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.1, 6, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст. 115 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п?ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, та які згідно ст.12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів.

Окрім цього, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні в період жовтня - початку грудня 2000 року та упродовж літа 2001 року травня 2002 року злочинів, передбачених ч.1 ст.263 КК України, за які на час вчинення злочину передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років, та які згідно ст.12 КК України, відносяться до злочину середньої тяжкості.

Частиною 1 статті 49 Кримінального кодексу України (2001 року) передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину середньої тяжкості і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, а з дня вчинення особливо тяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили - п?ятнадцять років.

Згідно частини 2 статті 49 Кримінального кодексу України (2001 року) перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з?явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п?ятнадцять років.

Згідно частини 4 статті 49 Кримінального кодексу України (2001 року) питання про застосування давності до особи, що вчинила особливо тяжкий злочин, за який згідно із законом може бути призначено довічне позбавлення волі, вирішується судом. Якщо суд не визнає за можливе застосувати давність, довічне позбавлення волі не може бути призначено і заміняється позбавленням волі на певний строк.

3 врахуванням того, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів, частина з яких передбачає покарання у виді довічного позбавления волі, ухиляється від явки до суду, ухвалою суду від 11.02.2013 оголошений в розшук, провадження в даній справі відновлено ухвалою колегії суддів від 31.01.2020 строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п. «а», «и», «і» ст.93 КК України (1960 року), ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п. «а», «з», «и», «і» ст.93 КК України (1960 року), ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.1, 6, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України, ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п. 1, 6, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України не закінчились, такі переривалися, відтак підстави для застосування ст. 49 КК України (2001 року) відсутні.

Враховуючи, що з моменту скоєння підсудним злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за зміненим обвинуваченням та постановлення вироку у справі сплинуло понад 5 років, та у відповідності до вимог ст.49, ч.5 ст.74 КК України, суд вважає за необхідне застосувати давність притягнення до кримінальної відповідальності до підсудного ОСОБА_8 за ч.1 ст. 263 КК України, оскільки сплинув строк притягнення підсудного до кримінальної відповідальності за даний злочин.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які є особливо тяжкими, їх наслідки, особу підсудного, який судимості не має, не визнання вини у вчиненні злочинів, відсутність характеризуючих даних, та суд приходить до переконання про необхідність призначити йому покарання в межах санкцій статей, за якими кваліфіковано злочини, у виді позбавлення волі з конфіскацією всього особисто належного йому майна, так як його виправлення є можливим виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Принцип обрання покарання обвинуваченому, відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх кількість та мотиви вчинення, слід визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_8 затриманий 04.04.2005, постановою Печерського районного суду м. Києва від 06.04.2005 обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ухвалою апеляційного суду від 16.02.2011 міру запобіжного заходу останньому змінено на підписку про невиїзд із негайним звільненням з Львівського СІЗО №19.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_8 зарахувати до строку відбуття покарання строк попереднього ув"язнення (перебування у Київському СІЗО №13 УДД УВП у м. Києві) з моменту затримання 04.04.2005 по 16.02.2011 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання з урахуванням відбутого.

Запобіжний захід змінений підсудному ОСОБА_8 ухвалою апеляційного суду Львівської області від 11.02.2013 з підписки на невиїзд на взяття під варту слід залишити без змін.

Питання щодо судових витрат та речових доказів вирішено під час розгляду кримінальної справи №464/12905/13-к.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 323-324 КПК України (в редакції 1960 року), колегія суддів,-

з а с у д и л а:

ОСОБА_8 визнати винним та призначити покарання:

-за ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п.«а», «и», «і» ст.93 КК України (в редакції 1960 року) - 14 років позбавлення позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна;

-за ч.4 ст.19, ч.2 ст.17 та п.п.«а», «з», «и», «і» ст.93 КК України (в редакції 1960 року) 14 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна;

-за ч.2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.1, 6, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна;

-за ч.3 ст.27, ч.3 ст.28 та п.п.1, 6, 9, 11, 12, 13 ч.2 ст.115 КК України - 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна;

- за ч.1 ст.263 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.49, ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного йому покарання за ч.1 ст.263 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України засудженому ОСОБА_8 зарахувати до строку відбуття покарання строк попереднього ув"язнення (перебування у Київському СІЗО №13 УДД УВП у м. Києві) з моменту затримання 04.04.2005 по 16.02.2011 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_8 рахувати з моменту його затримання з урахуванням відбутого.

Запобіжний захід залишити взяття під варту.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 15 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3