Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/1213/23
Провадження № 1-кп/506/26/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2024с.м.т.Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в залі судового засідання у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 10.10.2023 року за №0000948 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Маяки Красноокнянського району Одеської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, не працює, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

09 жовтня 2023 року ,близько 01.00 г , у ОСОБА_3 , який перебував неподалік домоволодіння ОСОБА_5 , яке розташоване в АДРЕСА_1 , у період дії воєнного стану, який у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Верховною Радою України (Закон України № 2102-IX від 24.02.2022), з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб і Указами Президента України строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, зокрема Указом Президента України від 26. 07.2023 року №451/2023, затвердженим Верховною Радою України (Законом України від 27 липня 2023 року N 3275-IX ) - з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб , виник умисел на таємне заволодіння майном ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_3 , діючи з урахуванням сприятливої для нього обстановки, яка, на його переконання, виключала можливість втручання власника чи сторонніх осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій ,передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою власного збагачення через незачинені ворота зайшов на огороджену територію подвір`я, за допомогою завчасно підготовлених і принесених з собою інструментів демонтував з мотоциклу ,який знаходився на території подвір`я , та викрав двигун об`ємом 125 см3 ,вживаний, вартістю 1788 грн. Продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_3 , відчинивши незамкнені ворота гаражу , проник у гаражне приміщення та умисно таємно викрав пластикову каністру об`ємом 10 л ,вживану ,вартістю 130 грн із 5 л дизельного палива вартістю 277 грн 50 коп, а також пластикову каністру об`ємом 20 л ,вживану ,вартістю 240 грн із 15 л бензину А-95 ,вартістю 831 грн 15 коп . Все вищевказане майно ОСОБА_3 за два рази виніс за територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_5 .

Всього із домоволодіння ОСОБА_5 обвинувачений ОСОБА_3 викрав майна на загальну суму 3266 грн 65 коп ,завдавши потерпілому шкоду на вказану загальну суму .

Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю, щиросердно розкаявся, підтвердив вищевказані обставини, доповнивши , що все викрадене за два рази він переніс та сховав у кущі неподалік від будинку ОСОБА_5 . Пізніше все викрадене було повернуто потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні повідомив, що вранці 09 жовтня 2023 року виявив крадіжку двигуна з мотоциклу , а також пального в каністрах з гаража. Пізніше все викрадене майно йому повернуто. Потерпілий вважав, що обвинуваченому слід обрати покарання, пов`язане із позбавленням волі. У подальшому ,будучи належним чином повідомленим, потерпілий у судове засідання не з`явився та просив розглядати справу у його відсутність.

Судом також були дослідженні письмові докази, надані прокурором :

- витяг із ЄРДР від 10.10.2023 року за №0000948 , згідно з яким за заявою ОСОБА_5 від 09.10.2023 року внесені відомості про крадіжку майна з його домоволодіння АДРЕСА_1 - мотор від мотоциклу та 2 каністри з паливом / а.п.32/;

- протокол огляду місця події від 09 жовтня 2023 року ,з фототаблицями, в ході якого було оглянуто домоволодіння АДРЕСА_1 ,власником якого є ОСОБА_5 . Під час огляду виявлено саморобний мотоцикл, на якому відсутній двигун, а також оглянуто гараж, звідки було викрадено дві каністри з пальним ( а.п. 41-53);

- заява ОСОБА_5 про притягнення до кримінальної відповідальності особи, яка в ніч з 08 на 09 жовтня 2023 року вчинила крадіжку майна з його домоволодіння в с.Маяки Подільського району - мотора та каністр з пальним ( а.п. 54);

- заяву ОСОБА_3 від 11 жовтня 2023 року про добровільну видачу мотора та каністр з пальним ( а.п.58)

- протокол огляду від 11 жовтня 2023 року ,з фототаблицями , в ході якого в с.Маяки Подільського району Одеської області ОСОБА_3 на ділянці ґрунтової місцевості поряд з АДРЕСА_1 добровільно видав двигун від мотоциклу та пластикову каністру об`ємом 10 л з червоною кришкою із 5 л дизельного палива , а також пластикову каністру об`ємом 20 л ,білого кольору, із 15 л бензину А-95 ,повідомивши про те, що все ним видане він викрав із домогосподарства ОСОБА_5 в ніч на 09 жовтня 2023 року. ( а.п. 59-66)

Постановою від 11 жовтня 2023 року вказані предмети були визнані речовими доказами ( а.п. 67).

- протокол огляду від 16 жовтня 2023 року ,з фототаблицями , в ході якого в с.Маяки Подільського району Одеської області ОСОБА_3 на АДРЕСА_1 добровільно видав торчковий ключ на 12 та рожковий ключ ,повідомивши про те, що вказаний інструмент використовував при викраденні ним двигуна з мотоцикла із домогосподарства ОСОБА_5 в ніч на 09 жовтня 2023 року. ( а.п. 79-86)

Постановою від 16 жовтня 2023 року вказані предмети були визнані речовими доказами ( а.п. 87).

- протоколи пред`явлення потерпілому ОСОБА_5 речей для впізнання - каністр та двигуна , з фототаблицями, відповідно до яких ОСОБА_5 впізнав як свої вказані речі , які були видані обвинуваченим ОСОБА_3 / а.п. 89-90,91-92,93-94/

- розписка ОСОБА_5 про отримання ним від працівників поліції двигуна та каністр з пальним (а.п.77)

- протокол слідчого експерименту від 10 листопада 2023 року, з фототаблицями, в ході якого ОСОБА_3 показав та розказав, як саме він викрав майно з домогосподарства ОСОБА_5 ( а.п. 97-112).

Відповідно до висновку експерта № 4864/23 від 13 жовтня 2023 року ,за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи визначена вартість вилучених предметів : - пластикова каністра об`ємом 10 л ,вживана ,вартістю 130 грн , 5 л дизельного палива вартістю 277 грн 50 коп , пластикова каністра об`ємом 20 л ,вживана ,вартістю 240 грн , 15 л бензину А-95 ,вартістю 831 грн 15 коп . ( а.п. 71-76)

Суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого доведена повністю, і дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, з проникненням у сховище .

Призначаючи покарання обвинуваченому , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення , яке відноситься до тяжких злочинів, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого.

Так, обвинувачений свою вину визнав повністю , щиросердно розкаявся, раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання , матеріальна шкода, визначена у вказаному кримінальному провадженню , відшкодована , що є обставинами, які пом`якшують покарання.

Обставин ,які обтяжують покарання обвинуваченого , судом не встановлено.

Згідно із досудовою доповіддю про обвинуваченого, складеною органом пробації відповідно до положень ст.314-1 КПК України , судом прийнято до уваги висновок щодо середнього ризику повторного кримінального правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства щодо обвинуваченого.

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Призначаючи покарання, суд проаналізував докази кримінального провадження з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, дає оцінку всім обставинам даного кримінального провадження, враховуючи при цьому фактичні обставини справи, суспільну небезпеку скоєних кримінальних правопорушень характер та тяжкість вчиненого злочину, спосіб його вчинення, беручи до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», керуючись при цьому вимогами кримінального закону і передбачених цим законом санкцій.

Тому, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на те, що головною метою покарання є виховання та соціальна реабілітація винуватого, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому, охорони прав і свобод громадян, власності, дотримання встановленого правопорядку, забезпечення зміцнення законності, сприяння запобігання правопорушенням, виховання у дусі точного та неухильного додержання норм Конституції та законів України, поваги до прав, свобод, честі й гідності інших громадян, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством можливо з призначенням покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі. При цьому , враховуючи все вище викладене, а також беручи до уваги позицію прокурора, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час іспитового строку та з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч.1 , п.2 ч.3 ст. 76 КК України, що, на думку суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

При цьому суд вважає ,що, виходячи із вищевикладеного, ґрунтовних підстав для направлення ОСОБА_3 для реального відбування покарання, як того вимагав потерпілий, немає.

Так, оцінюючи зазначене та виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, того, що покарання має на меті не тільки покарати, а й сприяти виправленню засудженого, а також запобігти вчиненню нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами, й не повинно бути карою та розправою за вчинення злочину, суд вважає, що призначення реального покарання, без надання іспитового строку, про що просив потерпілий, не є належним способом досягнення визначеної у законі мети покарання.

Крім того, Європейський суд з прав людини, зазначив ,що при призначенні покарання «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». / справа «Бакланов проти Росії»(рішення від 09 червня 2005 року)/.

У справі «Ізмайлов проти Росії» ( п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Тому, враховуючи вищевикладене, суд не знайшов підстав для призначення покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі без випробування та іспитового строку.

Що стосується думки потерпілого щодо причетності інших осіб, які ,на його думку, разом з ОСОБА_3 скоїли викрадення інкримінованого обвинуваченому майна, то суд, відповідно до ч.1 ст.337 КПК України, здійснює судовий розгляд лише у межах пред`явленого обвинувачення.

При цьому прокурором підстав для внесення клопотання для збільшення об`єму обвинувачення знайдено не було .

Питання про речові докази ( двигун , каністри , пальне )слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України і вважати переданими потерпілому ОСОБА_5 , а речові докази (торчковий та рожковий ключі) залишити обвинуваченому ОСОБА_3 .

Арешт на майно не накладався, підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 368,370,371,374,376 КПК України , суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 5 / п`яти/ років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік та покласти на нього обов`язки згідно із п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи ;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази (двигун, каністри, пальне) вважати переданими потерпілому ОСОБА_5 .

Речові докази (торчковий та рожковий ключі) залишити обвинуваченому ОСОБА_3 .

На вирок може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області протягом 30 діб з моменту проголошення.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1