Єдиний унікальний номер 725/6326/21
Номер провадження 1-кп/725/204/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.01.2024 року Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернівці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №000470 від 2 вересня 2021 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Чуньків, Заставнівського району Чернівецької області, проживаючого АДРЕСА_1 , із середньою освітою, розлученого, маючого двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

Так, 1 вересня 2021 року у період часу з 11 години 10 хвилин по 11 годину 20 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи за адресою м. Чернівці, Проспект Незалежності, 27 Б, на ґрунті тривалих неприязних стосунків з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , переслідуючи мету спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у виді спричинення фізичного болю та тілесних ушкоджень, своїми руками та ногами почав наносити удари в голову та різні частини тіла потерпілої, при цьому наніс не менше 13-ти травмуючих дій, внаслідок чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді Синців: попередній поверхні правого плеча у середній третині; по задній поверхні правого плеча у середній третині; по зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині; по передньо-внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині; по внутрішній поверхні право колінного згину; по передній поверхні правої гомілки у верхній третині; по внутрішній поверхні правої гомілки; по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині; по передній поверхні лівої гомілки у середній третині; по задній поверхні правої гомілки у середній третині; по задній поверхні лівої гомілки у нижній частині; в потиличній ділянці дещо зліва; тім`яно - потиличній ділянці справа.

Дані тілесні ушкодження відповідно до висновку експерта № 896 екс від 3 вересня 2021 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого його кримінального проступку не визнавав та вказав, що із потерпілою прожили однією сім`єю 28 років та мають чотирьох спільних дітей й відповідно він не міг вдарити мати своїх дітей. Пред`явлене обвинувачення вважає наклепом та потерпіла його вже не вперше звинувачує, однак усі адміністративні справи щодо нього були закриті судом. Щодо словесного конфлікту, який відбувся між ним та потерпілою 1 вересня 2021 року суду пояснив, що в той день перебував на першому дзвонику у свого онука та йому зранку приблизно о 10 годині зателефонував сусід ОСОБА_8 та повідомив, що у будинку за адресою АДРЕСА_1 щось відбувається, на подвір`ї знаходяться сторонні людини й відповідно він одразу ж разом із сестрою ОСОБА_9 приїхав до будинку, попередньо зателефонувавши ОСОБА_10 , попросив бути свідком. Зайшовши на подвір`я він побачив незнайомого чоловіка, який на вхідних дверях до будинку змінює замки. Також у будинку було ще два чоловіки, працівники охоронної фірми, які встановлювали сигналізацію. Даний будинок було набуто під час шлюбу та існує спір між ним та потерпілою щодо нього. На першому поверсі зберігаються речі потерпілої та він повністю під сигналізацією, він проживав на другому поверсі та заходив до будинку через інший вхід. Побачивши, що змінюють замок у дверях хотів взяти викрутку та вийняти серцевину, з зв`язку із чим попросив іншого сусіда ОСОБА_11 винести викрутку. Однак, перебуваючи біля входу до гаражу, взявся за ручку дверей та вони були відчинені, тому зайшов за викруткою до приміщення гаражу. В цей час потерпіла забігла за мною до гаража. Вона весь час поки я знаходився на території подвір`я вона ходила за мною та не впускала у будинок. У гаражі був приблизно 1 хвилину, взяв викрутку та вийшов на подвір`я, потерпілу там не бив. Коли вийшов з гаражу, на подвір`я підійшов ОСОБА_8 та знаходився біля воріт, в свою чергу ОСОБА_12 побачивши його, накинулася на нього та почала виштовхувати з подвір`я. Побачивши в руках телефон, вдарила по руці та телефон впав і розбився. Піднявши телефон, передав його ОСОБА_10 та попросив витягнути картку, щоб поставити в інший та мати можливість телефонувати. До будинку не заходив, а також не чіпав інструменти та проводи працівників охоронного агентства, а лише усно попросив їх покинути територію домоволодіння та одному з них допоміг винести ящик з інструментами. Коли намагався зайти до будинку потерпіла не пускала, відштовхувала та пізніше приїхали працівники поліції, які були викликані саме ним. По прибуттю поліція відбирала у них пояснення з приводу причин виклику, однак потерпіла не повідомляла їм про те, що він наносив їй тілесні ушкодження. Пізніше приїхали оперативні працівники, які піднялися на другий поверх будинку, а він залишився міняти замки у дверях.

Підтвердив, що фактично 1 вересня 2021 року у нього з колишньою дружиною на подвір`ї спільного будинку виник словесний конфлікт через дії ОСОБА_4 , які полягали у вчиненні йому перешкод у користуванні будинком, в якому він проживав до 1 вересня 2021 року, однак будь-яких тілесних ушкоджень він їй не наносив та звідки на її тілі виникли синці йому невідомо.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини за ч. 1 ст.125 КК України його вина підтверджується показами допитаних під час судового розгляду потерпілої та свідків, а саме:

Показами потерпілої ОСОБА_4 , яка суду показала, що обвинувачений є її колишнім чоловіком та вони разом прожили 28 року та мають 4 спільних дітей. При цьому, останні 5 років між ними постійно виникали конфлікти, обвинувачений вживав алкогольні напої та бив її. 20 липня 2021 року між ними виник конфлікт після якого вона разом із двома неповнолітніми дітьми переїхала проживати до орендованого житла. 1 вересня 2021 року вона приїхала до будинку щоб зібрати речі дітей, однак потрапити до будинку не змогла, оскільки були замінені замки у дверях, у зв`язку із чим вона зателефонувала ОСОБА_13 , який неодноразово їй допомагав й відповідно у цей день також приїхав до її будинку, допоміг відчинити двері та змінював замки. Також вказала, що зважаючи на те, що колишній чоловік виїхав з будинку ще 24 липня 2021 року та у будинку ніхто не проживав, вона вирішила облаштувати в ньому сигналізацію у зв`язку із чим запросила працівників охоронного агентства. Поки вона очікувала працівників агентства, вона збирала речі, складала у сумки та виносила їх до автомобіля. В подальшому приїхали працівники охоронного агентства та почали облаштовувати у будинку сигналізаційну систему. Біля 11 години ранку до будинку приїхав обвинувачений та почав кричати на хлопців, шарпати та хапати її за руки, штовхати, а також виганяти її та працівників охоронного агентства з будинку, викидати їх речі та інструменти. ОСОБА_14 після того як приїхав обвинувачений та почав кричати поїхав, а працівники охоронного агентства залишалися на місці, оскільки повинні були ще підключити будинок до сигналізації. В свою чергу обвинувачений пішов до гаражу за інструментами, а вона пішла за ним щоб завадити пошкодженню сигналізаційної системи та замінених замків. Саме у приміщенні гаражу обвинувачений штовхнув її та наніс кілька ударів по голові, тягав за волосся, а також наносив удари по ногах. Крім того, під час конфлікту на подвір`я прийшов ОСОБА_15 , з яким обвинувачений перебуває у дружніх відносинах та розпочав мене ображати та виганяти з подвір`я. Обвинувачений вийшов з гаражу та ще раз штовхнув її й відповідно вона побігла до майстрів, а обвинувачений пішов за нею та ще кілька разів штовхнув, а потім почав виганяти її та майстрів з будинку, вона було вимушена викликати правників поліції. В загальній кількості обвинувачений наніс їй в гаражі 12-14 ударів. Після побиття їй було погано та вона зверталася за медичною допомогою, а також знімала побої, оскільки усі ноги були в синцях, а на руках гематоми.

Показами свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що 1 вересня 2021 року до нього звернулася ОСОБА_16 з проханням допомогти відчинити двері до будинку та замінити замки, оскільки коли вона зранку приїхала до будинку, то не могла до нього потрапити й відповідно він приїхав до неї додому та почав робити роботи. Крім нього та потерпілої, на подвір`ї також було двоє працівників охоронного агентства. Через деякий час приїхав обвинувачений та розпочався конфлікт, як він зрозумів саме з приводу будинку. Коли він знаходився біля вхідних дверей, обвинувачений зайшов до будинку, потерпіла була в коридорі. Саме обвинувачений був ініціатором конфлікту та говорив в емоційному тоні, а він в свою чергу зібрав інструменти та покинув будинок, в сімейний конфлікт не втручався й відповідно свідком подальшого конфлікту та побиття не був. Також вказав, що того дня потерпіла була одягнена в світлу футболку та темні штани та зранку на її тілі будь-яких тілесних ушкоджень не було.

Показами свідка ОСОБА_17 , який суду пояснив, що є працівником ТОВ«ВЕНБЕСТ-БУКОВИНА» та 1 вересня 2021 року за замовленням ОСОБА_18 разом із колегою ОСОБА_19 прибули на подвір`я будинку за адресою АДРЕСА_1 з метою виконання роботи по влаштуванню датчиків руху та сигналізації. Коли вони приїхали на подвір`ї була ОСОБА_16 та майстер, який змінював замки у вхідних дверях. Вони зайшли до будинку з метою встановлення датчиків та коли спускалися на подвір`я то почули крики. Сварилися власниця з чоловіком. Чоловік кричав, що це його будинок і запитав, що ми тут робимо. Майстер, що змінював замки одразу покинув подвір`я, а нам обвинувачений казав, що позриває усі датчики та намагався їх вигнати з будинку, хапав наші інструменти, намагався викинути на вулицю та вів себе агресивно. Конфлікт розпочав обвинувачений, кричав на слюсаря та свою дружину, який в подальшому переріс в більший конфлікт між ними обома, який супроводжувався штовханиною, тяганиною та криками. Також вказав, що бачив, як обвинувачений пішов у гараж за інструментами, щоб пошкодити вставлені замки та потерпіла побігла слідом за ним, кричала що цей будинок це її власність. З гаражу лунали крики, однак будь-яких звуків, характерних до бійки не було. Коли обвинувачений намагався зайти до будинку, потерпіла його не впускала та стояла у дверей, а обвинувачений її відшуковував, однак прямих ударів не наносив, потерпіла захищалася. Після приїзду працівників поліції на подвір`я прийшли ще двоє осіб - чоловік з жінкою. Тілесних ушкоджень на потерпілій він не бачив, а після приїзду працівників поліції не звертав уваги.

Показами свідка ОСОБА_19 , який суду пояснив, що є працівником ТОВ «ВЕНБЕСТ-БУКОВИНА» та 1 вересня 2021 року за замовленням ОСОБА_18 разом із колегою ОСОБА_17 прибули на подвір`я будинку за адресою АДРЕСА_1 з метою виконання роботи по влаштуванню датчиків руху. Коли вони прибули за адресом, їх зустріла потерпіла та біля вхідних дверей знаходився чоловік, який змінював вхідні замки. Вони в сою чергу встановили датчики руху та їх ще необхідно було приєднати до об`єкту. Однак, в цей час до будинку прибув чоловік ОСОБА_20 та між ними розпочався сімейний конфлікт з приводу будинку. Протягом усього часу вони обидва кричали, була штовханина, разом заходили до гаражу та весь цей час кричали один на одного, однак прямих побоїв не було, вони весь час один одного штовхали та хватали. Пізніше прийшов на подвір`я сусід. Вони у конфлікт не втручалися. Також вказав, що по прибуттю чоловік потерпілої хотів їх вигнати з подвір`я, виносив з будинку їх інструменти. Крім того, коли потерпіла з чоловіком зайшли до гаражу, то що саме там між ними відбувалося їм невідомо, однак вони чули постійні крики та сварку з гаражу. Конфлікт тривав приблизно 1 годину та на потерпілій до початку конфлікту він тілесних ушкоджень не бачив. Бачив, як працівникам поліції потерпіла показувала синці на руках та ногах і це були свіжі синці. На території подвір`я також був ще один чоловік - майстер, який змінював замки, приходив сусід та була ще одна жінка, однак вона на територію подвір`я зайшла вже після приїзду поліції.

Крім того, судом також було допитано й свідків зі сторони захисту.

Так, свідок ОСОБА_21 , пояснив, що тривалий час проживав по сусідству із ОСОБА_7 та ОСОБА_4 та є кумами. З балкону його будинку дуже добре проглядається подвір`я будинку. Також вказав, що 1 вересня 2021 року він перебував вдома та з балкону свого будинку бачив як зранку на подвір`я ОСОБА_22 почали приходити якісь робочі з дробиною, тому знаючи про існування між обвинуваченим та потерпілою конфліктної ситуації щодо будинку, зателефонував ОСОБА_23 , який одразу ж приїхав разом із сестрою та попросив його бути присутнім, щоб потім бути свідком в разі виникнення якихось інцидентів. Також вказав, що на територію подвір`я не заходив, знаходився біля воріт та бачив як між обвинуваченим та потерпілою постійно відбувалася штовханина, крики. ОСОБА_12 виганяла ОСОБА_22 з будинку та весь час кричала, що він є її власністю, на що ОСОБА_22 їй відповідав, що це вирішить суд та не бачив, щоб під час словесної перепалки обвинувачений наносив потерпілій якісь удари. Більше кричала ОСОБА_12 , яка перешкоджала ОСОБА_22 зайти до будинку. ОСОБА_22 будь-яких ударів ОСОБА_12 не наносив та всі події знімав на телефон. В свою чергу, ОСОБА_12 побачивши, що ОСОБА_22 знімає її агресивні дії, вдарила його по руці та вибила телефон, який впав і розбився. Працівників поліції викликав ОСОБА_22 . Чи заходив ОСОБА_22 до будинку, а також до гаражу він не бачив. В момент конфлікту будь-яких тілесних ушкоджень на тілі потерпілої не бачив, а через кілька днів ОСОБА_12 показувала йому синець на нозі.

Свідок ОСОБА_9 - свідок зі сторони захисту вказала, що є рідною сестрою обвинуваченого, а потерпіла є її колишньою невісткою. Щодо обставин 1 вересня 2021 року, суду повідомила, що разом із братом перебувала на першому дзвонику в онука та потім хотіли поїхати до нього додому, полити квіти. В цей час до ОСОБА_22 зателефонував ОСОБА_15 та повідомив, що у будинку змінюють замки й відповідно ОСОБА_22 одразу ж поїхав до будинку, вона була разом із ним. По приїзду, ОСОБА_22 пішов на подвір`я, а вона чекала на нього біля машини. Бачила на подвір будинку якогось стороннього чоловіка, який виходи з подвір`я із чемоданом з інструментами та через деякий час з`явився ОСОБА_15 . В подальшому, ОСОБА_15 підійшов до неї та показав розбитий телефон ОСОБА_22 , сказав що це зробила ОСОБА_12 та попросив карту з телефону ОСОБА_22 покласти до її телефону. Коли вона заходила на подвір`я будинку щоб передати телефон ОСОБА_22 , ОСОБА_12 вибігала з гаражу та налетіла на неї з криками, вдарила її по обличчю, пошкодила щоку та губу. Що саме відбувалося на подвір`ї між обвинуваченим та потерпілою їй не відомо, вона на подвір`я не заходила, а лише чула сварку та крики, найбільше від ОСОБА_12 . Знає, що конфлікт виник через те, що ОСОБА_12 перешкоджала Василю зайти до будинку, була штовханина, однак тілесних ушкоджень ОСОБА_22 не наносив.

Свідок ОСОБА_24 - свідок зі сторони захисту суду пояснив, що тривалий час проживав по сусідству із ОСОБА_7 та ОСОБА_4 більше 20 років. До того часу, як між обвинуваченим та потерпілою виник конфлікт, вони усі разом товарищювали. На даний час з ОСОБА_12 з ним, починаючи з 2021 року не спілкується. Щодо подій 1 вересня 2021 року, то суду пояснив, що близько 10 години ранку приїхав до свого будинку, відкрив ворота з пульта та зайшов у будинок передягтися. Знаходячись вдома почув крики на вулиці та вийшов на балкон подивитися що відбувається. Вийшовши на балкон, побачив ОСОБА_25 , який стояв на межі подвір`я будинку та дороги, ОСОБА_16 виштовхувала його. На території подвір перебував й ОСОБА_26 , який попросив у нього викрутку. Він в свою чергу пішов за викруткою та коли виніс ОСОБА_22 , останній в цей час заходив до гаражу та потерпіла бігла за ним та через приблизно 1 хвилину ОСОБА_22 вийшов з гаражу, пішов до парадного входу, потерпіла бігла знову за ним та кричала. Під час конфлікту, свідком якого він був, будь-яких тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_18 не було. Потерпіла була одягнена у білу футболку та чорні штани. Що відбувалося біля парадного входу до будинку не знає, чув лише крики ОСОБА_12 .

Також судом в ході судового розгляду даного кримінального провадження були досліджені зібрані стороною обвинувачення письмові докази, а саме:

- Витяг з ЄРДР відповідно до якого 1 вересня 2021 року було зареєстровано відомості про вчинення проступку за ч. 1 ст. 125 КК України на підставі заяви ОСОБА_4 про те, що 1 вересня 2021 року у період часу з 11 години 10 хвилин по 11 годину 20 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи за адресою м. Чернівці, Проспект Незалежності, 27 Б, на ґрунті тривалих неприязних стосунків з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наніс їй тілесні ушкодження, які відповідно до висновку експерта № 896 екс від 3 вересня 2021 року відносяться до легких тілесних ушкоджень ( а.с. 1-4);

- Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 1 вересня 2021 року, відповідно до якого ОСОБА_4 повідомила, що 1 вересня 2021 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_7 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 вчинив словесний конфлікт, в ході якого наніс їй тілесні ушкодження ( а.с. 12);

- Висновок експерта № 896 екс від 3 вересня 2021 року, відповідно до якого на підставі проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: Синців: по передній поверхні правого плеча у середній третині; по задній поверхні правого плеча у середній третині; по зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині; по передньо-внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині; по внутрішній поверхні право колінного згину; по передній поверхні правої гомілки у верхній третині; по внутрішній поверхні правої гомілки; по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині; по передній поверхні лівої гомілки у середній третині; по задній поверхні правої гомілки у середній третині; по задній поверхні лівої гомілки у нижній частині; в потиличній ділянці дещо зліва; тімяно - потиличній ділянці справа. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті не менше як 13-ти кратної травмуючої дії твердих тупих предметів, можливо внаслідок ударів кулаками рук, ногами, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові, а саме 1 вересня 2021 року, і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характер, кількість і локалізацію тілесних ушкоджень виявлених на тілі під експертної, малоймовірним є їх виникнення в своїй сукупності внаслідок падіння з положення стоячи, із подальшим співударянням об тверду тупу поверхню ( а.с. 33-34);

- Договір № 330/ВБ - ОП від 3 серпня 2021 року, укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «ВЕНБЕСТ-БУКОВИНА» на встановлення системи охоронної сигналізації ( а.с 51-55);

- Протокол проведення слідчого експерименту від 4 вересня 2021 року з додатком ДВД- диском, відповідно до якого у присутності понятих ОСОБА_4 розповідала та показувала як саме та за яких обставин ОСОБА_7 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 наносив їй удари чим спричинив тілесні ушкодження, а саме: близько 6-ти ударів кулаками рук область голови, близько 4 ударів ногами в область ніг, близько 2 ударів поштовхів руками, одного удару кулаком в плече, стискав руками руки потерпілої, тягав за волосся, викручував пальці рук. Дана слідча дія фіксувалася на відеокамеру ( а.с. 55-58);

- Висновок експерта № 900 д від 8 вересня 2021 року, відповідно до якого на підставі проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: Синці: по передній поверхні правого плеча у середній третині; по задній поверхні правого плеча у середній третині; по зовнішній поверхні лівого плеча у нижній третині; по передньо-внутрішній поверхні правого стегна у нижній третині; по внутрішній поверхні право колінного згину; по передній поверхні правої гомілки у верхній третині; по внутрішній поверхні правої гомілки; по передньо-внутрішній поверхні лівої гомілки у верхній третині; по передній поверхні лівої гомілки у середній третині; по задній поверхні правої гомілки у середній третині; по задній поверхні лівої гомілки у нижній частині; в потиличній ділянці дещо зліва; тімяно - потиличній ділянці справа. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в постанові і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Не виключається можливість виникнення дати тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_4 при обставинах зазначених в ході проведення слідчого експерименту з підекспертною (а.с. 70-71);

- Заява представника потерпілої про приєднання до матеріалів кримінального провадження відеозапису від 1 вересня 2021 року за адресою Проспект Незалежності, 27 Б.) та диск (а.с.72-73);

- Протокол огляду відеозапису з фото таблицями від 4 вересня 2021 року ( а.с. 74-77);

- Повідомлення про підозру ( а.с. 104-106);

- Рапорт від 10 вересня 2021 року, відповідно до якого повідомляється, що ОСОБА_7 всіляко намагався уникнути від отримання повідомлення про підозру, а тому при її врученні було застосовано відеофіксацію ( а.с. 107);

- Диск, при перегляді якого убачається інформація щодо намагання працівників поліції вручити ОСОБА_7 повідомлення про підозру, від отримання якої останній ухиляється. Наявні дані про оголошення підозри в голос та оголошено про виклик, однак від тримання останній відмовився та почав втікати в невідомому напрямку ( а.с. 108);

- Рапорт від 10 вересня 2021 року, відповідно до якого повідомляється, що ОСОБА_7 всіляко намагався уникнути від отримання повісток, а тому при їх врученні було застосовано відеофіксацію ( а.с. 114, 116-121));

- Диск, при перегляді якого убачається інформація щодо намагання працівників поліції вручити ОСОБА_7 повістку, від отримання якої останній ухиляється. ( а.с. 115);

- Постанова про призначення групи прокурів від 8 вересня 2021 року в даному кримінальному провадження за підписом керівника Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_27 (а.с. 11);

Дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст. 94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 доведена повністю і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України як заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

При цьому, суд визнає пояснення потерпілої ОСОБА_4 щодо нанесення їй тілесних ушкоджень по різних частинах тіла в гаражі будинку, як такі, що є послідовними, логічними та узгоджуються з іншими доказами дослідженими в судовому засіданні, зокрема з даними, що містяться в протоколі проведення слідчого експерименту та підтверджуються висновком експерта № 896 екс від 3 вересня 2021 року, а тому покладає їх в основу вироку.

До того ж, локалізація, механізм та характер отриманих тілесних ушкоджень встановлений у висновку експерта не суперечить механізму та характеру на які вказувала потерпіла в ході проведення за її участі слідчого експерименту й відповідно повідомлена потерпілою під час слідчого експерименту кількість нанесених ударів в кількості 9 та внесення до протоколу даних про кількість ударів в кількості 13 не спростовує факту вчинення у відношенні неї обвинуваченим кримінального проступку, передбаченого ч. 1ст. 125 КК України.

Крім того, покази свідків ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , які не є зацікавленими особами, про те, що між обвинуваченим та потерпілою відбувся конфлікт, який розпочав обвинувачений та в ході якого саме обвинувачений неодноразово штовхав та сіпав потерпілу, суд також сприймає як достовірні, так як вони співвідносяться між собою та підтверджуються висновком експерта № 896 екс від 3 вересня 2021 року, а також слідчим експериментом, в ході якого потерпіла показувала куди та в якій кількості обвинуваченим їй було завдано ударів й відповідно дані вказаного слідчого експерименту були дослідженні в ході проведення експертного дослідження та знайшли своє відображення у висновку експерта № 900 д від 8 вересня 2021 року.

Щодо пояснень свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_9 та ОСОБА_24 , то дані свідки також підтвердили факт конфлікту між обвинуваченим та потерпілою, однак вказували, що ОСОБА_7 в ході конфлікту тілесних ушкоджень потерпілій не наносив.

Разом з тим, покази цих свідків в тій частині, що ОСОБА_7 не наносив тілесних ушкоджень потерпілій суд до уваги не приймає, оскільки дані свідки не були безпосередніми очевидцями нанесення тілесних ушкоджень, а покази про те, що ініціатором конфлікту є ОСОБА_4 спростовуються показами інших свідків та в своїй сукупності не спростовують факту нанесення потерпілій обвинуваченим тілесних ушкоджень. Крім того, один із цих свідків є рідною сестрою обвинуваченого, а інші є друзями, у яких неприязні відносини із потерпілою, чого вони самі не заперечують, а тому покази цих свідків суд сприймає критично.

Крім того, суд приймає до уваги й покази свідків про те, що до конфлікту з обвинуваченим тілесних ушкоджень на видимих ділянках тіла потерпіла не мала. Таким чином, суд вважає отримані ОСОБА_4 тілесні ушкодження є наслідком саме неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_7 .

Разом з тим, суд критично відноситься до показань обвинуваченого про те, що всі дії потерпілої у вказаному кримінальному провадженні направлені саме на вчинення наклепу на нього, оскільки вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

При цьому, невизнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_7 за ч.1 ст.125 КК України суд розцінює як спосіб уникнення ним відповідальності за скоєне, оскільки зібрані докази підтверджують вину обвинуваченого у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 унаслідок виниклого конфлікту.

Також суд вважає доводи захисника обвинуваченого про необхідність виправдання обвинуваченого у зв`язку з недоведеністю його вини та допущеними в ході досудового слідства порушеннями норм КПК України необґрунтованою, так як вони не підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами та матеріалами.

Зокрема, безпідставними є доводи захисника в тій частині, що дані слідчого експерименту щодо кількості нанесених ударів не відповідають даним вказаним у протоколі та відео (9 чи 13 ударів) й відповідно не підтверджено належним чином кількість нанесених ударів, оскільки локалізація, механізм та характер отриманих тілесних ушкоджень встановлений у висновку експерта при безпосередньому освідуванні потерпілої та не повідомлення нею точної кількості ударів при проведенні слідчого експерименту не спростовує факт наявності даних тілесних ушкоджень та виявлення їх при її безпосередньому огляді й відповідно не спростовує вину обвинуваченого, як не спростовує й вину факт відсутності даних щодо притягнення обвинуваченого судом до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП (насильство в сімї).

Крім того, є безпідставними й доводи сторони захисту щодо визнання доказів недопустимими з огляду на наступне.

Так, відповідно до статті 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Процесуальні ж документи, які стали підставою для здійснення досудового розслідування уповноваженими особами, не є документами у розумінні частини другої статті 99 КПК України, оскільки не містять зафіксованих та зібраних відповідними суб`єктами фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб або групи осіб.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч. ч. 1, 2, 6 вказаної статті). Під час судового розгляду учасники судового провадження мають право заявляти клопотання у відповідності до вимог ст. 350 КПК України.

Визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження регламентується статтею 349 КПК України.

Всі учасники судового розгляду зацікавлені у встановленні найбільш доцільного і ефективного порядку дослідження доказів та їх обсягу. Сам же обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження в разі необхідності можуть бути змінені ухвалою суду упродовж судового розгляду за власною ініціативою або клопотанням сторін кримінального провадження.

Частина 3 ст. 89 КПК України передбачає, що сторони кримінального провадження мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими. Цьому праву кореспондує відповідний обов`язок іншої сторони довести допустимість такого доказу (ч. 2 ст. 92 КПК України).

Розумно очікувати сумлінної процесуальної поведінки не тільки від сторони обвинувачення, але й від сторони захисту. Тому, у випадку, якщо під час дослідження доказів в учасників провадження виникне питання щодо перевірки доказів з огляду на їх належність та допустимість, суд має перевірити ці обставини, в тому числі шляхом витребування та приєднання до справи відповідних процесуальних документів з подальшим наданням їм оцінки.

Зокрема, суд не приймає до уваги доводи захисника в частині недотримання порядку повідомлення ОСОБА_7 про підозру, у зв`язку із чим він не набув статусу підозрюваного, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме - повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Повідомлення про підозру - один з найважливіших етапів стадії досудового розслідування, що становить систему процесуальних дій та рішень слідчого або прокурора, спрямованих на формування законної і обґрунтованої підозри за умови забезпечення особі, яка стала підозрюваним, можливості захищатись усіма дозволеними законом засобами і способами.

Цим актом у кримінальному провадженні вперше формулюється та обґрунтовується підозра конкретної особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Викладена у письмовому повідомленні підозра є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні, і в такий спосіб з`являються можливості для підозрюваного впливати на подальше формулювання обвинувачення.

Сформульована підозра встановлює межі, у яких слідчий зможе найефективніше закінчити розслідування, а підозрюваний, його захисник та законний представник одержують можливість цілеспрямованіше реалізовувати функцію захисту. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК.

Згідно з ч.1 ст.42 КПК підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його невручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

В КПК відсутній конкретний перелік підстав для скасування повідомлення про підозру. Однак з аналізу положень статей 276-278 КПК можна виділити три види підстав для скасування повідомлення про підозру, зокрема: неналежний суб`єкт складення та вручення повідомлення про підозру; порушення процесуального порядку вручення повідомлення про підозру та необґрунтованість підозри.

Отже однією з підстав для оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вище вказаних процесуальних норм.

При цьому, у разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.

Разом з тим, в ході досудового розслідування ні обвинувачений, ні його захисник не зверталися із відповідною скаргою щодо скасування повідомлення про підозру, зокрема в частині порушення порядку її вручення та складання, а тому доводи захисника в частині неправомірності набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного, а потім й обвинуваченого є безпідставними.

Щодо доводів захисника в частині не доведення умисну в діях ОСОБА_7 на нанесення тілесних ушкоджень, то суд зазначає наступне.

Так, суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, характеризується тільки умисною виною.

Відповідальність за ст. 125 КК України настає і у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження.

Питання про умисел вирішується, виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховуючи обстановку вчиненого, спосіб, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, поведінку винного до, під час і після вчиненого, його взаємини з потерпілим, що передували події.

Зі змісту вищенаведених доказів убачається, що мотивом кримінального правопорушення стали неприязні стосунки із потерпілою як колишньою дружиною та наявність спору щодо поділу майна, зокрема будинку. Підтвердженням цього слугують, зокрема, як покази потерпілої, обвинуваченого, так й свідків які підтверджували факт сварки та штовханину між ними.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку , що сукупність наведених у вироку доказів переконливо свідчить про те, що поведінка обвинуваченого, механізм, характер, спосіб нанесення, кількість та локалізація тілесних ушкоджень, безумовно свідчать про спрямованість дій обвинуваченого саме на спричинення тілесних ушкоджень, а отже про наявність умислу. При цьому, локалізація, механізм та характер отриманих тілесних ушкоджень не суперечить механізму та характеру на які вказувала потерпіла в ході проведення за її участі слідчого експерименту. Між діями обвинуваченого та отриманими потерпілою тілесними ушкодженнями встановлено причинний зв`язок. З урахуванням характеру умисних дій обвинуваченого, локалізації завданих ним тілесних ушкоджень потерпілій, а також обстановки вчиненого, зокрема, перебування у гаражі, де відсутні свідки, які знаходилися на подвір`ї суд вважає, що в діях ОСОБА_7 був наявний умисел на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень

Таким чином, суд вважає, що у судовому засіданні встановлений причинний зв`язок між тілесними ушкодженнями потерпілого та умисними діями обвинуваченого.

За таких обставин, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності та сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у заподіянні легких тілесних ушкоджень та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 125 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який на обліках лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживанням характеризується позитивно, має двох неповнолітніх дітей, приймав участь в бойових діях по захисту України, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Обставин, що пом`якшує покарання ОСОБА_28 відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом також не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Тому на підставі викладеного, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне, призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.125 КК України, покарання у виді штрафу в межах санкції статті за якою кваліфіковано дії останнього.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов потерпілою не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят ) гривень.

Речові докази:

-DVD-R диск, який зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення та подається до Чернівецького Апеляційного суду через Першотравневий районний суд м. Чернівці .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці ОСОБА_1