Провадження № 1-кп/760/145/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2023 м.Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000299 від 19.05.2021, на підставі обвинувального акту, складеного 18.06.2021 р. прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Львів, працевлаштованого, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , в силу вимог ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, який полягає у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без бети збуту, за наступних обставин.

18.05.2021 приблизно о 14 год. 20 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи на території Центрального залізничного вокзалу у м. Києві, розташованому за адресою м. Київ, площа Вокзальна, 1, на асфальті побачив та підібрав фрагмент блістеру із вмістом двох таблеток «Метадону-ЗН».

У цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - метадону (фенадону) для особистого вживання, без мети збуту.

Діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу - метадону (фенадону), для власного вживання без мети збуту, ОСОБА_4 вказаний фрагмент блістеру із вмістом двох таблеток білого кольору - метадону (фенадону), помістив до лівої внутрішньої кишені своєї куртки, в яку був одягнений на той час, тим самим незаконно придбав та розпочав незаконно зберігати наркотичний засіб - метадон (фенадон) для особистого вживання, без мети збуту.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_4 , незаконно зберігаючи при собі наркотичний засіб - метадон (фенадон), переніс його до станції метро «Вокзальна» КП «Київський метрополітен», яка розташована на території Солом`янського району міста Києва.

У подальшому, того ж дня, приблизно о 14 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи у вестибюлі вказаної станції метро, був зупинений працівником поліції та на запитання щодо наявності в нього речей, обіг яких обмежено, або заборонено законом, повідомив, що в лівій внутрішній кишені його куртки, в яку він одягнений, знаходиться наркотичний засіб - метадон (фенадон), який знайшов за вищевикладених обставин та зберігав при собі, для власного вживання, без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_4 був запрошений до кімнати поліції, де у присутності двох понятих чоловічої статі, добровільно надав для вилучення з лівої внутрішньої кишені куртки, в яку він був одягнений, фрагмент блістеру із вмістом двох таблеток білого кольору - метадону (фенадону).

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/24931-НЗПРАП від 02.06.2021, надані на дослідженні дві таблетки білого кольору містять у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон).

Загальна маса метадону (фенадону) у двох таблетках становить 0, 044 г.

Метадон (фенадон) згідно Постанови Кабінету Міністрів Україїни від 06.05.2000 за № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовим та прекурсорів», Список № 1 «Наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці ІІ», є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Зазначені вище дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме, як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 суду пояснив, що свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку визнає повністю, щиро розкаюється у вчиненому. Зазначив, що обставини, викладені в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, відповідають дійсним обставинам вчиненого ним кримінального проступку. Суду показав, що 18.05.2021 р., перебуваючи на території Центрального залізничного вокзалу у м. Києві, на асфальті він знайшов блістер із двома таблетками Метадону, який підійняв та поклав до внутрішньої кишені куртки, в яку був одягнений. Після чого, направився до станції метро «Вокзальна», де до нього підійшли працівники поліції, яким він повідомив, що має при собі наркотичний засіб - метадон, який добровільно видав працівникам поліції. Зазначив, що підіймаючи із асфальтного покриття блістер із двома таблетками, він розумів, що дані таблетки є Метадоном, наркотичною речовиною, обіг якої обмежено. Однак, блістер із таблетками підняв та зберігав його при собі, з метою власного вживання, без мети збуту, оскільки раніше вживав наркотичні речовини. Обвинувачений ОСОБА_4 суду показав, що про вчинене шкодує, став на шлях виправлення, нині працевлаштований в ПП «Вема-Захід», де займається прокладанням електромереж, також здійснює волонтерську діяльність, допомагаючи військовим на фронті. Має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, одружений, працевлаштований, проходить лікування від наркотичної залежності, а тому просить застосувати до нього покарання у виді штрафу, із розстрочкою суми штрафу, оскільки він не має можливості сплатити штраф єдиноразовим платежем через складне фінансове становище.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному проступку при обставинах, викладених в обвинувальному акті, який надійшов до провадження суду, обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів.

/ч. 3 ст. 349 КПК України/

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, судом враховано наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно п. п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» більш суворе покарання призначається особам, які скоїли злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, в складі організованих груп і менш суворе покарання може призначатись особам, які щиросердно розкаялися в скоєному, активно сприяли розкриттю злочину, при цьому враховується стадія вчинення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер і ступінь тяжкості наслідків які настали.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд згідно із вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. ст. 309 КК України, яке відповідно до ч. 2 ст.12 КК України належить до кримінальних проступків; не судимий в силу вимог ст. 89 КК України; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; за місцем проживання характеризується позитивно; зі слів обвинуваченого, працевлаштований в ПП «Вема-Захід», одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, займається волонтерською діяльністю.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до положень ст. 66 КК України суд визнає: щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, конкретних обставин справи, а також особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, однак не судимий в силу вимог ст. 89 КК України, одружений, працевлаштований, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро розкаявся у вчиненому, наявною обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутністю обставин, які обтяжують покарання, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, кількість та масу вилученого у ОСОБА_4 наркотичного засобу, який останній придбав без мети збуту за обставин, встановлених судом у вироку, та добровільно видав працівникам поліції, суд приходить до висновку про можливість та доцільність призначення обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 309 КК України відповідно до санкції частини статті у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 грн.

При цьому, реагуючи на позицію прокурора, яка просила призначити обвинуваченому покарання у виді арешту, суд зазначає, що обвинувачений неодноразово час-від-часу притягувався до кримінальної відповідальності, починаючи з 1999 року по 2009 рік, та до нього застосовувався один із найсуворіших видів покарання у виді позбавлення волі. Однак, із врахуванням тих обставин, що звільнившись 25.12.2013 року по відбуттю строку покарання, та у подальшому, маючи вже зняту та погашену у встановленому законом порядку судимість, обвинувачений 18.05.2021 р. вчиняє кримінальний проступок, тобто не вперше протягом періоду його життя, суд доходить до висновку, що вказаний один із найтяжчих видів покарання виявився неефективним та не дієвим для обвинуваченого, та не запобіг вчиненню ним у майбутньому кримінального проступку за ч. 1 ст. 309 КК України.

А тому, на переконання суду, жоден із видів покарання, визначений санкцією ч. 1 ст. 309 КК України, не може на сто відсотків убезпечити суспільство та гарантувати, що обвинувачений ОСОБА_4 у подальшому не вчинятиме нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання у виді штрафу обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

А саме, із врахуванням обставин справи та особи обвинуваченого, вказаний вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та з більшою долею вірогідності буде стримуючим фактором для запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень у майбутньому, із врахуванням позитивних змін, які настали у житті обвинуваченого у періоді після вчинення ним кримінального проступку, зокрема, із врахуванням працевлаштування останнього.

Відповідно до ч. 4 ст. 53 КК України, з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Так, у судовому засіданні обвинувачений просив суд розстрочити виплату штрафу, мотивувавши свою заяву тим, що він через фінансову скруту, не має можливості сплатити штраф єдиноразовим платежем, у зв`язку із чим він має змогу сплачувати штраф частинами протягом року.

Суд вважає ці доводи обвинуваченого переконливими, та приходить до висновку про наявність підстав для розстрочки виплати штрафу у сумі 25 500 грн. строком на дванадцять місяців, із визначенням обвинуваченому до сплати суми у розмірі 2 125 грн. щомісячно.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Кримінально виконавчого Кодексу України у разі призначення штрафу з розстрочкою виплати певними частинами засуджений зобов`язаний сплачувати штраф у розмірі та строки, встановлені вироком суду. Про сплату відповідної частини штрафу засуджений повідомляє кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату відповідної частини штрафу.

Питання про долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні становлять 1 372, 96 грн. відповідно до довідки про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, які відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого судом не обирається.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 369, 370, 373, 374 КПК України, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 25 500 (двадцять п`ять тисяч п`ятсот) гривень, із розстрочкою виплати штрафу на дванадцять місяців із визначенням розміру щомісячного платежу у розмірі 2 125 (дві тисячі сто двадцять п`ять) грн. 00 коп.

Штраф підлягає сплаті за наступними банківськими реквізитами:

Отримувач коштів: ГУК у м. Києві/Соломян.р-н/21081100

Код отримувача (код ЄДРПОУ) : 37993783

Номер рахунку (IBAN):UA0026010

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код класифікації доходів бюджету: 21081100

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави витрати на залучення експертів у сумі 1 372,96 грн.

Речовий доказ:

Експертний пакет № 0017925, що містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон масою 0, 044 г, переданий на зберігання до камери схову речових доказів управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві відповідно до квитанції № 002822 від 11.06.2021, порядковий номер 2083, - знищити після набрання вироком суду законної сили.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1