Провадження № 1-кп/638/1796/23
УХВАЛА

Іменем України

26 грудня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002142 від 28 вересня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

в с т а н о в и в:

17 жовтня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова з Ізюмської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002142 від 28 вересня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2023 року призначено підготовче судове засідання у кримінальному провадженні.

Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні 26 грудня 2023 року прокурором заявлено клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, яке обґрунтоване тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю запобігти їх настанню більш м`яким запобіжним заходом, з метою забезпечення належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Захисник проти клопотання заперечувала з тих підстав, що відсутні ризики, на які посилається прокурор, та останнім не надані докази на підтвердження зазначених в клопотання ризиків. Просила відмовити у задоволенні клопотання.

Обвинувачений підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, тобто непокора, вчинена в умовах воєнного стану.

Ухвалою суду від 02 листопада 2023 року на час судового провадження обрано щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на строк 60 діб до 31 грудня 2023 року з визначенням застави у розмірі 80520,00 грн.

Підставою для обрання запобіжного заходу була встановлена наявність ризиків передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме, що у разі перебування обвинуваченого на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Станом на день проведення судового засідання суду не надано достатніх належних доказів усунення ризиків, які послужили підставою для обрання запобіжного заходу, а також обставин, які перешкоджають триманню обвинуваченого під вартою.

Залишається достатньо підстав вважати, що ризики, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, продовжують існувати, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином.

З огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Суд враховує, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, за вчинення якого обвинувачується ОСОБА_4 , в сукупності з іншими обставинами кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань у кримінальному провадженні, оскільки суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Ризик незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні підтверджується тим, що останні ще не допитані у судовому засіданні, а тому ОСОБА_4 може здійснювати на них незаконний вплив, з метою зміни їх показів на свою користь.

Судом вивчалась можливість зміни щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який для запобігання вищевказаних ризиків та виконання процесуальних обов`язків обвинуваченого. Однак, з урахуванням всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що ризики, які були встановлені судом при застосуванні запобіжного заходу, продовжують існувати, і при цьому їх настанню неможливо запобігти застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд вважає, що визначена при застосуванні запобіжного заходу застава у виді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб здатна забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а тому визначає заставу у тому ж розмірі.

Керуючись ст. 177, 182, 199, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0002142 від 28 вересня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 60 діб - до 23 лютого 2024 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 26 грудня 2023 року о 15:00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1