Провадження № 1-кп/750/141/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000306 від 06.12.2022, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин, Чернігівської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, військовослужбовця А - НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України не судимого, мешканця АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України почав діяти воєнний стан.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 09.03.2022 №55 солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги гранатометного взводу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Під час проходження військової служби військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 номер обслуги гранатометного взводу механізованого батальйону солдат ОСОБА_3 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

У свою чергу, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 номер обслуги гранатометного взводу механізованого батальйону солдат ОСОБА_3 грубо порушуючи встановлений у Збройних Силах України порядок проходження військової служби, 24.03.2022, близько 09 год. 00 хв., в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, п.п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, що було визначене в районі лижної бази у АДРЕСА_2 .

13.06.2022 солдат ОСОБА_3 самостійно прибув до місця служби в м. Чернігові та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_2 номер обслуги гранатометного взводу механізованого батальйону солдат ОСОБА_3 внаслідок самовільного залишення місця служби, що було визначено в районі лижної бази у АДРЕСА_2 , обов`язки військової служби з 09 години 00 хвилин 24.03.2022 по 12.06.2022 включно не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов`язаними з проходженням військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.5 ст. 407 КК України визнав повністю та підтвердив, що 09.03.2022 добровільно без повістки прибув до військомату для проходження військової служби. Цього дня його привезли до м. Чернігова, де він отримав зброю і почав служити у військовій частині НОМЕР_2 . Місцем несення служби була визначена лижна база у м. Чернігові. З 24.03.2024 почалися обстріли. Він злякався і покинув місце служби, залишивши зброю командиру. Весь цей час він працював в м. Києві. 13.06.2022 він усвідомив, що накоїв і повернувся у військову частину. На теперішній час вже два місяці, як проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_3 . Він критично ставиться до свого вчинку щодо самовільного залишення місця служби і в подальшому такого не допускатиме. У скоєному щиро розкаюється.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд враховує, що обвинувачений та інші учасники судового провадження вірно розуміють зміст цих обставин, не має сумнівів стосовно добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч.5 ст. 407 КК України (в редакції Закону № 194-V111 від 12.02.2015), як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем (крім строкової служби), в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, до адміністративної відповідальності не притягувався, його сімейний стан, стан здоров`я: є обмежено придатним до військової служби, його вік, конкретні обставини справи: добровільне без повістки з`явлення до ТЦКтаСП для проходження військової служби, критичне переосмислення свого вчинку та добровільне повернення до військової служби, за наявності обставини, що пом`якшує його покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання, у зв`язку з чим вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75 КК України ( в редакції Закону № 1576-1Х від 29.06.2021), ст. 76 КК України, що є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим так і іншими особами.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі і запобіжні заходи не застосовувалися. Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (в редакції Закону № 194-V111 від 12.02.2015) та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України( в редакції Закону № 1576-1Х від 29.06.2021), звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням здійснюється щодо засуджених військовослужбовців -командирами військових частин.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Руслан ГРИГОР`ЄВ