печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЛІЖАНС ЛТД.» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000466, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ТОВ «ДІЛІЖАНС ЛТД.» звернулась до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.10.2022 по справі № 463/6786/22 на рахунок ТОВ «ДІЛІЖАНС ЛТД.» (): № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ «Райффайзен Банк» (МФО 322904).

Клопотання обґрунтовано тим, що арешт на вищевказане майно накладено передчасно та не у відповідності до норм та вимог чинного законодавства України. Вважає, що у даному кримінальному провадженні прокурором не доведено необхідності у накладенні арешту на майно, оскільки не надано доказів того, що арештовані грошові кошти є предметом злочину чи отримані незаконним шляхом. Не надано доказів того, що Товариство або його посадові особи причетні до кримінальних правопорушень, що є предметом розслідування вказаного кримінального провадження. Крім того, зазначила, що грошові кошти у безготівковій формі на банківському рахунку (без найменування номіналів купюр, їх серійних номерів та інших родових та індивідуальних ознак, властивих для готівкових коштів) не підпадають під визначення речових доказів в кримінальному провадженні, оскільки не є матеріальними об`єктами, які можуть бути знаряддям злочину, зберегти сліди або відомості, які підлягають доказуванню в провадженні. Жодних процесуальних дій щодо Товариства не вчинялося, підозри чи обвинувачення не висувалося, відтак необхідність в арешті рахунків на теперішній час відсутня.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 надала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі.

Прокурор у кримінальному провадженні, в рамках якого було накладено арешт на вищезазначене майно, в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив.

З урахуванням принципу диспозитивності кримінального провадження, положень ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя вважає можливим розглянути клопотання у відсутність сторін, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя надходить наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000466 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 3 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14.10.2022 по справі № 463/6786/22 клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на грошові кошти, які обліковуються на рахунках, зокрема ТОВ «ДІЛІЖАНС ЛТД.» () у банківській установі АТ «Райффайзен Банк» (МФО 322904) рахунок № НОМЕР_1 (українська гривня).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює наявність чи відсутність підстав для скасування арешту.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається зі змісту ухвали від 14.10.2022, накладаючи арешт на майно, слідчий суддя виходив з того, що грошові кошти на рахунках юридичних осіб є предметом протиправної діяльності, могли зберегти на собі сліди злочину та можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчим суддею при накладенні арешту на майно було враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Вказаних висновків слідчого судді заявником не спростовано, жодних доказів в обґрунтування своєї позиції щодо безпідставності накладення арешту не надано. Зокрема, не надано доказів на підтвердження доводів представника власника майна про те, що кошти, які обліковуються на рахунках, зокрема ТОВ «ДІЛІЖАНС ЛТД.» () у банківській установі АТ «Райффайзен Банк» (МФО 322904) рахунок № НОМЕР_1 (українська гривня) здобуті законним шляхом.

Пунктами 3 та 4 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя у своєму рішенні про арешт майна дійшов висновку про те, що зазначене майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України, та наклав арешт на таке майно саме з метою забезпечення збереження речових доказів. Отже, такий арешт по суті є формою забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального правопорушення та не вимагає обов`язкової наявності цивільного позову. Вказане нівелює доводи власника майна щодо відсутності процесуального статусу підозрюваного чи обвинуваченого у службових осіб ТОВ «ДІЛІЖАНС ЛТД.», відсутності цивільного позову та доказів визначення розміру збитків.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що власником майна не доведено необґрунтованості накладення арешту або того, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, із чим закон пов`язує можливість скасування арешту, а тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Керуючись ст. ст. 169-174, 309, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІЛІЖАНС ЛТД.» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000466 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1