Дата документу 29.09.2023Справа № 554/8982/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000918 від 22.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням, погодженим з прокурором Решетилівської окружної прокуратури ОСОБА_4 у якому просив накласти арешт з метою збереження речового доказу, автомобіль АЗЛК 2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування; місцем зберігання вилучено автомобіль АЗЛК 2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , визначити домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідальність за автомобіль АЗЛК 2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставами для арешту майна слідчий вказує, що 22.09.2022 року, близько 16 год. 50 хв. на 305 км. а/д КиївХарків-Довжанський поблизу м. Решетилівка, Полтавського району, Полтавської області водій автомобіля «АЗЛК 2140» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не вибрав безпечної швидкості руху допустив зіткнення з сідловим тягачем "DAF XF 95.480" р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом - рефрежератором "СHEREAU" р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП пасажир та водій автомобіля «АЗЛК 2140» р.н. НОМЕР_1 отримали тілесні ушкодження.

22.09.2023 року СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000918 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

22.09.2023 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та вилучено автомобіль АЗЛК 2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який в подальшому був поміщений на майданчик для відповідального зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 22.09.2023 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та вилучено сідловий тягач "DAF XF 95.480" реєстраційним номером НОМЕР_3 , 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 з напівпричепом - рефрежератором "СHEREAU" реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2020 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , який в подальшому був переданий ОСОБА_6 для відповідального зберігання за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , сідловий тягач "DAF XF 95.480" реєстраційним номером НОМЕР_3 , 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 , належить ТОВ «МАГІСТРАЛЬ М», яке зареєстроване за адресою: Дніпропетровська область, смт. Ювілейне, вул. Теплична, 16Б.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 , напівпричіп - рефрежератор "СHEREAU" реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2020 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , ОСОБА_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 , автомобіль АЗЛК 2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , який зареєстрований за адресою: Решетилівський район, с. Крохмальці.

22.09.2023 року постановою слідчого про визнання речовими доказами та приєднання речових доказів до кримінального провадження вищевказані транспортні засоби було визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000918.

Згідно ст. ст. 168, 237 КПК України автомобіль АЗЛК 2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , є тимчасово вилученим майном, на яке у відповідності до ч. 5 ст. 171 КПК України, потрібно накласти арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій.

У зв`язку з вищевикладеним є необхідність у накладенні арешту на вищевказані транспортні засоби, оскільки є достатні підстави вважати, що не застосування такого заходу може призвести до можливої втрати майна та його відчуження третім особам. Таке обмеження права власності буде відповідати завданням кримінального провадження, співрозмірним з огляду на обставини кримінального провадження.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також через необхідність проведення слідчих дій та експертних досліджень з використанням вказаного транспортного засобу, слідчий просить накласти арешт на вилучений автомобіль.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явились, слідчий надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що 22.09.2022 року, близько 16 год. 50 хв. на 305 км. а/д КиївХарків-Довжанський поблизу м. Решетилівка, Полтавського району, Полтавської області водій автомобіля ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не вибрав безпечної швидкості руху допустив зіткнення з сідловим тягачем "DAF XF 95.480" р.н. НОМЕР_3 з напівпричепом - рефрежератором "СHEREAU" р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП пасажир та водій автомобіля «АЗЛК 2140» р.н. НОМЕР_1 отримали тілесні ушкодження.

22.09.2023 року СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області відомості про дану подію були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000918 з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 286 КК України.

22.09.2023 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та вилучено автомобіль АЗЛК 2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , який в подальшому був поміщений на майданчик для відповідального зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 22.09.2023 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було виявлено та вилучено сідловий тягач "DAF XF 95.480" реєстраційним номером НОМЕР_3 , 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_5 з напівпричепом - рефрежератором "СHEREAU" реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2020 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_6 , який в подальшому був переданий ОСОБА_6 для відповідального зберігання за адресою: АДРЕСА_2 .

Слідчим доведено, що автомобіль АЗЛК 2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , вилучений під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.09.2023 року, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Вилучений, відповідно до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.09.2023 року, автомобіль АЗЛК 2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

22.09.2023 року постановою слідчого про визнання речовими доказами та приєднання речових доказів до кримінального провадження вищевказані транспортні засоби визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000918.

Як убачається з клопотання слідчого, накладення арешту на автомобіль він вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також через необхідність проведення слідчих дій та експертних досліджень з використанням вказаного транспортного засобу.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин слідчий суддя вважає доводи клопотання слідчого про необхідність накладення арешту на автомобіль, який є предметом, який зберіг на собі сліди злочину у кримінальному провадженні переконливими.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що у відповідності до ст. 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000918 від 22.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,- задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль АЗЛК 2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Місцем зберігання вилучено автомобіль АЗЛК 2140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1986 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , визначити домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання зазначеної ухвали покласти на слідчого в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду на протязі 5 днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1