СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1686/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання -ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003226 від 26.08.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово, Барегівського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше судимого: 11.12.2012 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі; 11.09.2014 Шевченківським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі; 31.01.2023 Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.2 ст 185 України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки (покарання відбуто), обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисники обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , який достовірно знаючи про військову агресію збройних сил російської федерації проти України та впровадження на території України воєнного стану, відповідно до відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, згідно з яким в Україні запроваджено воєнний стан з 05:30 години 24.02.2022 строком на 30 діб, Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 №2500-ІХ з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, Указом Президента України від 07.11.2022 року №757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 року №2738-IX продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року, Указом Президента України від 07.02.2023 року №58/2023, затверджено Законом України від 07.02.2023 року № 2915-ІХ з 05 год. 30 хв. 06 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, Указом Президента України від 01.05.2023 року № 254/2023 затверджено Законом України від 02.05.2023 року № 3058-ІХ з 05 год. 30 хв. 20 травня 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, Указом Президента України від 26.07.2023 року № 451/2023 затверджено Законом України від 27.07.2023 року № 3275-ІХ продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, у невстановлений досудовим розслідуванням місці та час, виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з метою обернення на свою користь та особистого збагачення.

Так, реалізуючи спільний злочинний умисел, ОСОБА_3 26.08.2023, приблизно о 07 годині 30 хвилин, прибув до будівлі станції Київського метрополітену «Житомирська», розташованої по пр. Берестейському, 117 в м. Києві. Знаходячись неподалік від входу з будівлі метрополітену, ОСОБА_3 спостерігав за навколишньою обстановкою з метою виявлення громадян, майном яких можна було таємно заволодіти.

26.08.2023, приблизно о 08 годині, ОСОБА_3 помітив раніше не знайому йому ОСОБА_6 , яка йшла у напрямку підземного переходу станції Київського метрополітену «Житомирська», розташованої по пр. Берестейському, 117 в м. Києві та майно якої він вирішив викрасти. В подальшому, діючи згідно досягнутої раніше домовленості, та маючи прямий спільний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконно збагатитися, усвідомлюючи, що в країні введено воєнний стан, ОСОБА_3 , прослідував за ОСОБА_6 . У той момент, коли остання почала спускатися у підземний перехід, ОСОБА_3 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, непомітно для ОСОБА_6 розстебнув рюкзак, який був одягнений на неї, звідки витяг гаманець вартістю 388 грн. 97 коп, у якому знаходились грошові кошти у сумі 2150 гривень, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 2538 грн. 97 коп.

Таємно викравши чуже майно, яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_3 направилися до виходу з підземного переходу, де ОСОБА_3 , перевіривши вміст гаманця, поклав до власних штанів, у які був одягнений.

Таким чином, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Просив його суворо не карати та врахувати, що на крадіжку його спонукало вчинити тяжке фінансове становище, а саме хвороба доньки. При цьому, ОСОБА_3 показав, що 26.08.2023, приблизно о 08 годині йшов по підземному переходу станції метро "Житомирська", побачив жінку, в якої була розстебнута сумка. Коли жінка відкрила двері щоб увійти до станції метро, він витягнув гаманець з її сумки, і пішов наверх, де був затриманий працівниками поліції, яким добровільно видав викрадений гаманець.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність так як вона не має претензій до обвинуваченого, просить призначити справедливе покарання. Суд, заслухавши думки сторін кримінального провадженн, які не заперечували розглядати справу у відсутність потерпілої, вирішив, що у її відсутність можливо з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, а тому провів судовий розгляд за такої явки, керуючись ст. 325 КПК України.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їхньої позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують його особу, визначивши відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно та в умовах воєнного стану, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Суд не вбачає підстав врахувати як пом`якшуючу покарання обвинуваченого обставину відшкодування шкоди потерпілій, оскільки частина викраденого майна (пенсійне посвідчення, грошові кошти) були повернуті слідством, а інше майно повинно бути повернуто за вироком суду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставини, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він має постійне місце реєстрації, постійно ніде не проживає, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, що свідчить про його осудність; раніше неодноразово судимий, не працює.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, не вбачаючи підстав для призначення іншого виду покарання.

Так як ОСОБА_3 раніше був неодноразово судимий за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, відбував покарання реально, що не вплинуло на його наступну поведінку, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання засудженого не можливо без ізоляції від суспільства, а тому не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України.

До набрання вироком законної сили залишити в силі щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

Арешт, навладений на майно, вилучене при затриманні ОСОБА_3 - скасувати, згідно вимог ст. 174 КПК України, долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України, тобто повернути потерпілій.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Початком відбування покарання, призначеного ОСОБА_3 слід вважати день його затримання - 26.08.2023.

До набрання вироком законної сили залишити в силі ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» МЮ України.

Арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді Святошинського айрнного суду м. Києва від 05.09.2023 - скасувати.

Речові докази по справі: гаманець, банківські картки, які зберігаються в камері збереження речових доказів Святошинського УП ГУНП у м. Києві - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1