Провадження №: 1-кп/752/272/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві судовий розгляд кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003840, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з освітою вищою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого за ч.1 ст. 309 та ч.2 ст. 303 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ;

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 у невстановлені час, місці та спосіб незаконно придбав та почав зберігати в квартирі, за місцем проживання психотропну речовину амфетамін, без мети збуту.

19.04.2018 року приблизно о 07.45 год. під час проведення санкціонованого обшуку в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено в картонній коробці, згортки з фольги, в яких поліетиленові пакети з вмістом психотропної речовини амфетаміну, масою 0,324 г, які останній незаконно зберігав в квартирі без мети збуту.

Тобто, ОСОБА_6 визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, - незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_6 в цій частині обвинувачення повністю визнав себе винним. Пояснив, що в дійсності в квартирі для власного вживання зберігав амфетамін, який під час обшуку 19.04.2018 року був виявлений та вилучений працівниками поліції.

Крім зізнавальних показань ОСОБА_6 , його винність у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України підтверджується іншими доказами наданими стороною обвинувачення.

Так, як видно з протоколу обшуку від 19.04.2018 року, в квартирі АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_6 , крім іншого, було виявлено та вилучено пакети з порошкоподібною речовиною

Згідно висновку експерта № 11-2/2387, який досліджував предмети, речовини та об`єкти вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , у наданих на дослідження вологих порошкоподібних речовинах білого кольору виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін, маса якого в речовинах становить 0,272 г. та 0,052 г, а загальна маса 0,324г.

Вищезазначені докази суд вважає належними, допустимими та в сукупності достатніми для визнання ОСОБА_6 винуватим поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного, який раніше не судимий, характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, не встановлено.

Підсумовуючи результати судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу.

Водночас, в ході судового розгляду кримінального провадження, встановлено обставини, які свідчать про необхідність звільнення обвинуваченого від покарання.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально - правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі.

Так, згідно ч.5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Як встановлено в ході судового розгляду, обвинувачений 19.04.2018 року вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 309 КК України, у вчиненні якого суд визнає його винним.

Зазначене кримінальне правопорушення, згідно ст. 12 КК України, класифікується як кримінальний проступок.

Згідно ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло: п.2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Оскільки суд визнає винним обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, і з моменту його вчинення пройшли строки давності, суд вважає за необхідне, керуючись ст.ст.4, 5, 12, 49, 74 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі, який був визначений в санкції статті на час його вчинення, враховуючи позицію захисту, які висловилися щодо необхідності звільнення саме від покарання, та прокурора з цього приводу, слід звільнити обвинуваченого від покарання.

Питання щодо речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 303 КК України, - сутенерство вчинене за попередньою змовою групою осіб, то суд прийшов до висновку, що він підлягає виправданню. Таке рішення суд приймає враховуючи наступне.

Як видно з формулювання обвинувачення, ОСОБА_6 посягаючи на моральні засади суспільства в частині підстав задоволення статевих потреб, достовірно розуміючи та усвідомлюючи характер своїх протиправних дій та керуючись корисливим мотивом спрямованим на отримання грошових прибутків від протиправної діяльності в сфері надання сексуальних послуг за грошову винагороду, здійснював пособницькі дії громадянці ОСОБА_8 по забезпеченню даної протиправної діяльності.

Так, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим слідством час та місці, шляхом надання особистих порад, запропонував ОСОБА_8 сприяння у забезпеченні протиправної діяльності в сфері надання сексуальних послуг за грошову винагороду, після чого почав здійснювати активні пособницькі дії спрямовані на її належну реалізацію та функціонування.

Так, в період реалізації ОСОБА_8 протиправної діяльності в сфері забезпечення зайняття проституцією іншими особами, та утримання відповідних місць для розпусних дій на території м. Києва, а саме: АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та АДРЕСА_5 , що мало місце з середини 2017 року, точного часу досудовим слідством не встановлено, по 16.03.2018 року, ОСОБА_6 з метою отримання власного грошового прибутку від реалізації даної протиправної діяльності, почав здійснювати особистий контроль за кількістю обслуговуваних клієнтів особами жіночої статі якими надавалися платні сексуальні послуги за вказаними адресами, та які були втягнуті ОСОБА_8 у зайняття проституцією. Після цього, ОСОБА_6 почав здійснювати акумуляцію грошових коштів отриманих в результаті надання ними платних сексуальних послуг за безпосереднього забезпечення ОСОБА_8 для подальшої передачі останній та отримання власного грошового прибутку.

Окрім того, ОСОБА_6 з метою усунення перешкод щодо належного функціонування протиправної діяльності в сфері забезпечення зайняття проституцією іншими особами громадянкою ОСОБА_8 завідомо пообіцяв останній, що з метою недопущення притягнення її до кримінальної відповідальності та безпосереднього приховування факту вчинення даної протиправної діяльності буде вирішувати організаційні питання щодо невтручання у неї представників правоохоронних органів.

В подальшому, ОСОБА_6 почав отримувати від ОСОБА_8 частину грошових коштів шляхом отримання нарочно в тому числі шляхом проведення безготівкових фінансових операцій на належний йому картковий рахунок № НОМЕР_1 який було відкрито на його ім`я у ПАТ КБ «Приват банк», за безпосереднє сприяння останній у реалізації протиправної діяльності в сфері забезпечення зайняття проституцією інших осіб.

Таким чином, як зазначено в обвинуваченні, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення передбаченого ч.2 ст. 303 КК України, - сутенерство вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Аналізуючи безпосередньо досліджені судом докази в сукупності, за результатами судового розгляду, суд прийшов до висновку, що відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 2 ст. 303 КК України, слід ухвалити виправдувальний вирок, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення, тобто відсутні достатні та переконливі докази винності особи.

Так, згідно вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Судовий розгляд, як зазначено в статті 337 КПК України, проводиться лише стосовно особи, які й висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 винним себе за ч.2 ст. 303 КК України, не визнав. В своїх показаннях щодо даного обвинувачення відмітив, що в дійсності певний час з ОСОБА_8 був знайомий та підтримували дружні відносини. В дійсності, мало місце перерахування коштів з її карткового рахунку на його, але це була позичка, яку в подальшому повернув. Він навіть показував в декларації зазначені суми як позику та її повернення. Знав, що ОСОБА_9 перездає квартири в найм, та за рахунок цієї різниці живе. Інколи з нею зустрічалися, пили каву, сторонніх жінок при цьому не було. Кошти брав у ОСОБА_9 оскільки робив ремонт та народилася племінниця, розписок не було, на довірі. У забезпеченні зайняття проституцією участі не брав, щодо вирішення питань з правоохоронними органами, ОСОБА_9 не допомагав, не мав такої компетенції.

На підтвердження винності обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 303 КК України, прокурором було надано ряд доказів, які були безпосередньо досліджені судом. Однак, аналізуючи досліджені докази як окремо так і в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що вони, враховуючи показання обвинуваченого, не є достатніми та переконливими доказами для визнання винуватості обвинуваченого поза розумним сумнівом.

Так, починаючи з червня 2018 року, часу надходження обвинувального акта до суду, незважаючи на процесуальний обов`язок, стороною обвинувачення не було забезпечено явку свідків обвинувачення, які б дали свідчення, що могли бути доказами винності обвинуваченого, а копії протоколів допитів свідків та підозрюваної ОСОБА_8 , які були долучені прокурором, суд не досліджував та до уваги не брав, оскільки згідно ст. 23 КПК України, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.

По суті, як докази обвинувачення ОСОБА_6 за ч.2 ст. 303 КК України, прокурори в розпорядження суду надали лише невідомого походження та належності транзакції по картковому рахунку, які, згідно ст. 99 КПК України, взагалі не можуть бути визнані документом, зважаючи на обставини того, що сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зобов`язані надати суду оригінал документа. В той же час, для підтвердження змісту зазначеного документа сторона обвинувачення не відмітила існування обставин можливої втрати, знищення оригіналу, тощо, що унеможливлювало б його надання.

Прокурорами також була надано протоколи обшуків та пластикова картка ПАТ КБ «Приват банк» номер карткового рахунку НОМЕР_1 , видана на ОСОБА_6 , яка долучена до матеріалів та визнана документом за постановою слідчого.

В той же час, як вважає суд, з врахуванням показань обвинуваченого та висунутої ним версії потреб отримання, шляхом перерахування, коштів від ОСОБА_9 , яка має право на існування та визнання правдивою, оскільки стороною обвинувачення не спростована, лише вищезазначених доказів сторони обвинувачення, не достатньо для визнання ОСОБА_6 винуватим за ч.2 ст. 303 КК України, поза розумним сумнівом.

Крім наданих стороною обвинувачення та вище зазначених доказів, що, як вважає суд, не є достатніми та переконливими доказами винності обвинуваченого, інших доказів, тобто фактичних даних, отриманих у визначений КПК України спосіб, які би доводили винність обвинуваченого поза розумним сумнівом (показання, речові докази, документи, висновки експертиз), стороною обвинувачення суду не надано.

Ураховуючи, що згідно вимог ст. 63 Конституції України, ст. 17 КПК України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи, суд прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_6 за ч.2 ст. 303 КК України.

Керуючись ст.ст. 12, 49, 74 КК України ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим та призначити покарання за ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

На підставі ст.ст. 49, 74 КК України, ОСОБА_6 від призначеного покарання звільнити у зв`язку із закінченням строків давності.

Речові докази: амфетамін, вагою 0,324 г., що переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів Голосіївського УП ГУ НП у місті Києві, - знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати в сумі 715 грн., на залучення експерта.

ОСОБА_4 у пред`явленному обвинуваченні за ч.2 ст. 303 КК України, визнати невинуватим та виправдати, оскільки не доведено, що в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1