Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/673/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія -ч.2 ст.115 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2023 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.09.2023, якою обвинуваченому продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області знаходиться кримінальнепровадження №0000285 від 09.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України.

В судовому засіданні, яке відбулось 07.09.2023 суд продовжив дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 на 60 днів, до 05.11.2023 включно, без визначення розміру застави.

Приймаючи дане рішення суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які, у тому числі, є особливо тяжкими, наслідком яких є заподіяння смерті іншій людині, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 10 років до довічного позбавлення волі, тому усвідомлення тяжкості можливого покарання у разі доведення його вини, вказує на цілком ймовірну можливість переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, шляхом залишення постійного місця проживання. При цьому, колегією суддів враховано,що обвинувачений до затримання не працював, не мав постійного джерела доходу, не одружений, утриманці відсутні, тобто не має сталих соціальних зв`язків, переховувався до часу затримання його працівниками правоохоронних органів. Також, на даний час судом ще не допитані свідки та потерпілі, тому є вагомі підстави вважати, що з метою уникнення покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, усвідомлюючи тяжкість покарання, може незаконно впливати, у тому числі засобами фізичного та психологічного примусу на даних осіб, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь. Зазначили, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Крім того, оскільки, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один з яких є особливо тяжким, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, і як наслідок, є схильним до вчинення злочинів, не працюючий, не маючий стійкого джерела прибутку, тому колегія суддів вважає, що наявний обґрунтований ризик вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Наведене свідчить про наявність ризиків, встановлених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які вказують на можливість обвинуваченим у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить скасувати обраний йому запобіжний захід та застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту посилаючись на недоведеність його вини у вчинені кримінальних правопорушень, а також недоведеність стороною обвинувачення та судом наявних ризиків визначених ст.177 КПК України.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризиками, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

З клопотання вбачається, що у провадженні суду знаходиться кримінальне провадження №0000285 від 09.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.115, ч.2 ст.15 п.13 ч.2 ст.115, ч.1 ст.263, ч.1 ст.309 КК України, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинами.

Як убачається із оскаржуваної ухвали суд дійшов висновку, що прокурором обґрунтовано наведений перелік ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а також те, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які із них відповідно до ст.12 КК України, відносяться до особливо тяжких злочинів, а тому ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку може бути визнаним як менш небезпечним, ніж покарання та процедура його відбування.

Обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченим запобіжному заході у виді тримання під вартою відпала, судовою колегією не встановлено, а ризики, визначені ухвалою суду про продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу, не відпали та не зменшились.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченому злочинів, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, дані про особи обвинувачених, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Беручи до уваги, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, а обставини, на які у своїй апеляційній скарзі посилається обвинувачений, жодним чином не зменшують тих ризиків, які встановив суд першої інстанції та не можуть слугувати підставою для застосування судом до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 07.09.2023, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3