Справа № 405/4925/23
провадження № 1-кс/405/4074/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому клопотання слідчого ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000446 від 29.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, про арешт майна,

встановив:

слідчий ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 за погодженням з начальником відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просив накласти арешт, а також застосувати заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватись майном, а саме:

- блокнотом чорного кольору з рукописними записами, який було виявлено та вилучено під час проведення обшуку 01.12.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- упаковкою корму для тварин з надписом «Brit», яку було виявлено та вилучено під час проведення обшуку 01.12.2023, у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , яким володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що Відділом РЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000446 від 29.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 02:15 год. по 03:57 год. 03.05.2023 року, напроти АЗС «БРСМ», біля с. Підгайці, Кропивницького району Кіровоградської області, невідомі особи, шляхом зриву замка проникла до контейнеру, який був встановлений на причіп р.н. НОМЕР_1 , який рухався у складі автомобіля «Вольво» р.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , звідки викрала частину вантажу, чим спричинили матеріальні збитки.

В подальшому слідчим ВРЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області було надано окреме доручення на встановлення осіб, причетних до вчинення даного кримінального правопорушення.

На виконання доручення слідчого працівниками УКР ГУНП в Кіровоградській області було встановлено, що до вчинення вказаного злочину причетний: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКП: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України: НОМЕР_4 Крюківським РВ УМВС України в Полтавській області від 30.10.1998, мобільний телефон IMEI НОМЕР_5 з сім - картою НОМЕР_6 , також в своєму користуванні має автомобіль марки «VOLKSWAGEN CADDY» д.н.з. НОМЕР_7 , якого є і власником, приватний підприємець володіє продуктовим магазином « ІНФОРМАЦІЯ_3 » розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Останній систематично скуповує викрадене майно достовірно знаючи про факт їхнього походження.

01.12.2023 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.11.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: блокнот чорного кольору з рукописними записами.

Крім того, 01.12.2023 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.11.2023, у магазині «Роси Полтавщини» за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вулиця Івана Приходька, буд. 29, яким володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: упаковку корму для тварин з надписом «Brit».

Слідчий в клопотанні вказав, що вищеперераховане являється речовим доказом в даному кримінальному провадженні, з метою запобігання на даний час його відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном, а також для унеможливлення знищення майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити провадженню та згідно чинного законодавства, необхідно накласти арешт на майно вилучене під час обшуку 01.12.2023 за місцем проживання та в магазині ОСОБА_5 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про проведення судового засідання без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

На підставі ч.2 ст.172 КПК України клопотання розглядається без повідомлення підозрюваних, їх представників, оскільки у разі повідомлення останніх про розгляд даного клопотання є ризик, що майно, на яке планується накласти арешт, може бути непоправно втрачене, та на підставі наявних матеріалів представлених слідчому судді стороною кримінального провадження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів судового розгляду не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000446 від 29.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України (а.к. 3 - витяг з ЄРДР).

В рамках вказаного кримінального провадження 01.12.2023 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.11.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: блокнот чорного кольору з рукописними записами, про що складено відповідний протокол (а.к. 74-75).

Крім того, 01.12.2023 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 09.11.2023, у магазині «Роси Полтавщини» за адресою: Полтавська область, м. Кременчук, вулиця Івана Приходька, буд. 29, яким володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: упаковку корму для тварин з надписом «Brit», про що свідчить відповідний протокол (а.к.78-79).

Слідчим дане клопотання було направлено до Ленінського районного суду м. Кіровограда засобами поштового зв`язку через ТОВ «Нова пошта», відправлення 7556 - 02.12.2022, а тому строк звернення передбаченого КПК України, до суду з клопотанням про арешт майна, слідчим не порушено (а.к. 96).

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим доведено, що блокнот чорного кольору з рукописними записами, упаковка корму для тварин з надписом «Brit» об`єктивно могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення ( п.1 ч.2 ст.170 КПК України) та можуть містити відомості про факти чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Постановою слідчого ВР ЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 вказані вище речі та предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000446 від 29.06.2023 (а.к. 81), а тому у даному випадку арешт накладається у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів.

Під час ухвалення рішення враховується також, практика Європейського суду з прав людини, згідно якої для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСІ проти Об`єднаного Королівства»). Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Стаття 1 Протоколу Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод забороняє будь-яке невиправдане втручання у право власності державних органів.

Матеріали клопотання слідчого свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При цьому, на даний час органом досудового розслідування проводяться процесуальні дії, спрямовані на збирання доказів, які можуть підтвердити факт вчинення кримінального правопорушення або його спростувати.

Водночас слідчий суддя відзначає, що відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, за викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до приховування майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі та відчуження.

Слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000446 від 29.06.2023 на майно, а саме:

- блокнотом чорного кольору з рукописними записами, який було виявлено та вилучено під час проведення обшуку 01.12.2023 за адресою: АДРЕСА_1 , за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- упаковкою корму для тварин з надписом «Brit», яку було виявлено та вилучено під час проведення обшуку 01.12.2023, у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » за адресою: АДРЕСА_2 , яким володіє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити розпоряджатися та користуватися вищевказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7