Справа № 132/3144/23
Провадження №1-кп/132/403/23
Вирок

Іменем України

07 листопада 2023 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000235 від 31 травня 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Павлівка Калинівського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, який проходить військову службу у військової частини НОМЕР_1 за контрактом на посаді механіка-водія групи підготовки та регламенту засобів розпізнавання, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

Прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури

у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 ,

Обвинуваченого ОСОБА_3 ,

Захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 8 о/с Національної гвардії України від 21.12.2022, солдата ОСОБА_3 призначено на посаду механіка-водія групи підготовки та регламенту засобів розпізнавання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який прибув із військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) та перебуває в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Солдат ОСОБА_3 , проходячи військову службу на посаді механіка-водія групи підготовки та регламенту засобів розпізнавання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 3 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст.ст. 6, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», маючи умисел на незаконне придбання психотропних речовин, 29.05.2023 у денну пору доби, за допомогою чат-боту телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », замовив особливо небезпечну психотропну речовину - РVР, обіг якої заборонено.

В подальшому 31.05.2023 близько 09:20 год., ОСОБА_3 , продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, придбав, шляхом отримання у відділенні № 1 «Нова Пошта», що розташована за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, м. Калинівка, вул. Незалежності, 1Б, пересланий йому полімерний пакет з особливо небезпечною психотропною речовиною - РVР масою 1,3255 г, яку розпочав зберігати при собі.

Цього ж дня, близько 09:25 год., за адресою: Вінницька область, Хмільницький район, м. Калинівка, по вул. Незалежності, 1Б, ОСОБА_3 був зупинений працівниками ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області та останній добровільно видав особливо небезпечну психотропну речовину - РVР масою 1,3255 г.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Як вбачається з обвинувального акта та укладеної в порядку, передбаченому ст. ст. 470 та 472 КПК України, угоди про визнання винуватості від 02.10.2023 року між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 з іншого боку, обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і погодився із прокурором на призначення йому за ч. 1 ст. 309 КК України покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн.

Угода за змістом укладена відповідно до ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у т.ч. стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України, відносяться до кримінального проступку.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просив суд затвердити угоду про визнання винуватості від 02.10.2023 року і призначити обвинуваченому узгоджений в угоді вид та міру покарання, оскільки укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, просив суд затвердити вказану угоду з прокурором, призначивши йому узгоджену міру покарання.

Захисник адвокат ОСОБА_5 суду пояснив, що угода між прокурором та обвинувачем була укладена в його присутності, тому він також просить суд затвердити укладену угоду.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, свідомим, без впливу будь-яких сторонніх обставин чи факторів. Умови укладеної угоди також не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод чи інтересів сторін чи інших осіб. З угоди також не вбачається обставин, які б свідчили про очевидну неможливість виконання обвинуваченим узятих на себе за угодою зобов`язань. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши в обвинуваченого повне порозуміння ним його процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили обвинуваченого погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутої щодо нього підозри, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості.

Позиція Європейського суду з прав людини з даного приводу викладена у Постанові від 29 квітня 2014 року по справі «Нацвлішвілі і Тогонідзе проти Грузії». Де зазначено, що порушення прав та свобод людини відсутнє, якщо у справі про затвердження угоди про визнання винуватості судом перевірено дотримання вимог визначених у нормах національного законодавства та встановлена добровільність укладення угоди.

Як видно з реєстру матеріалів досудового розслідування у справі зібрано достатньо доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а тому визнання ним винуватості є цілком виправданим.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, в ході досудового розслідування не встановлено.

По даному кримінальному провадженню цивільний позов не заявлявся.

Документально підтверджені витрати на залучення експерта ВНДЕКЦ МВС за проведення дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів (висновок № СЕ-19/102-23/13285-НЗПРАП від 14.08.2023) становлять 2390 грн, які суд вважає за необхідне, на підставі ч.2 ст. 124 КПК України, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на досудовому слідстві не застосовувався.

З урахуванням особи винного, ступеня сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості підозри, наявності суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, відсутність тяжких наслідків, а також те, що ОСОБА_3 вперше притягується до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра на обліку не перебуває, обставини, які пом`якшують його покарання, а саме те, що він щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, суд прийшов до висновку, що обставини цілком враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому остаточному покаранні.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним затвердити угоду про визнання винуватості, обравши обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання за вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що буде достатнім для його виправлення, перевиховання та попередження нових кримінальних правопорушень, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення і наслідками, які настали в результаті їх вчинення.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 01.06.2023 року на тимчасово вилучене майно у даному кримінальному провадженні, згідно положень ч. 4 ст. 174 КПК України підлягає скасуванню, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Питання про речові докази суд вважає необхідним вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 02.10.2023 року, укладену між прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , якому, на підставі ст. 37 КПК України, надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000235 від 31 травня 2023 року, та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Відповідно до затвердженої угоди про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області від 01.06.2023 року на тимчасово вилучене майно, а саме: на полімерний пакет сірого кольору із вмістом прозорого ZIP пакету із вмістом кристалізованої речовини темного кольору, зовні схожої на психотропний, який було поміщено до спец. пакету НПУ СУ PSP 3115257 з відповідними надписами, - скасувати.

Речовий доказ по справі: спеціальний пакет «Експертної служби МВС України за №3826362» з об`єктом дослідження кристалічна речовина, обіг якої заборонено РVР, який передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області, - знищити.

На вирок сторонами може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, але лише у випадках, встановлених ст.ст. 473, 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ ОСОБА_1