Справа №766/6428/23
н/п 1-кс/766/2170/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі суду клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за матеріалами кримінального провадження № 0000293 від 15.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2023 року прокурор Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та два ключі до автомобіля. Крім того, просив поновити строк звернення до суду з клопотанням про арешт майна.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що СД ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000293 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.09.2023 року до ЧЧ Відділу поліції № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про те, що директор ПВКФ «Пані Кристина» гр. ОСОБА_5 використовуючи підробні документи незаконно переоформив автомобіль Фольцваген Каді, що належить заявниці.

При виїзді за адресою: 10 Східна, 38 м. Херсона слідчо-оперативної групи 14.09.2023 року було проведено огляд місця події, в ході якого було виявлено та вилучено:

-Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 та два ключі до автомобіля;

-Транспортний засіб Фольцваген Каді, д.н.з. НОМЕР_2 .

Транспортний засіб було повернуто користувачу ОСОБА_6 на зберігання.

В подальшому, невідкладно, а саме 15.09.2023 року відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за № 0000293 за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 358 КК України.

Після цього дізнавачем винесено постанову про визнання та залучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів.

Метою арешту майна є збереження речових доказів, запобігання можливості його знищення, забезпечення схоронності доказів, оскільки вони мають важливе значення для встановлення обставин кримінального провадження.

У судове засідання прокурор не з`явився надав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Вивчивши клопотання дослідивши додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (ст. 84 КПК України).

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора (ст. 132 КПК України).

Зокрема п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч. 2 ст. 168 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих у ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вказане вилучене майно відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Абзацом 2 ч. 5 ст. 171 КПК України передбачено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

З матеріалів клопотання слідує, що майно було вилучено 14.09.2022, а із клопотанням до слідчого судді прокурор звернувся 19.09.2022, шляхом подачі клопотання через канцелярію суду, а відтак клопотання подано з порушенням установленого процесуального строку. Разом з тим, у клопотанні прокурор просить поновити строк звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, мотивуючи це тим, що матеріали щодо вилучення майна надійшли до прокурора із запізненням у зв`язку із обстрілами м. Херсона та різними місцями дислокації прокуратури та органу досудового розслідування.

Вказані обставини, на погляд слідчого судді, є поважними, тому строк звернення до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна підлягає поновленню.

Окрім того, прокурором у клопотанні наведено вагомі доводи, які свідчать, що тимчасово вилучене майно у ході проведення огляду має відношення до кримінального провадження, та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, та підстави вважати, що тимчасово вилучене майно у ході проведення огляду є речовими доказами у кримінальному провадженні, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, слідчий суддя вважає, що подане клопотання підлягає задоволенню, оскільки зібрані та додані до клопотання документи свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення збереження речового доказу.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167-168, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

З метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000293 від 15.09.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч ч.4 ст.358 КК України накласти арешт на тимчасово вилучене майно а саме: на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серією НОМЕР_1 та два ключі до автомобіля, у вигляді заборони знищення, відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Вилучене майно долучити та зберігати в матеріалах кримінального провадження №0000293 від 15.09.2023, до прийняття кінцевого процесуального рішення по кримінальному провадженню.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Херсонського апеляційного суду у протягом 5 днів з дня її оголошення, але оскарження не зупиняє її виконання.

СуддяОСОБА_1