Провадження № 1-кс/202/9680/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_6 , про арешт тимчасово вилученого майна, подане в рамках кримінального провадження, внесеного 08.08.2023 за № 0000814 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло зазначене клопотання в якому слідчий просить накласти арешт на грошові кошти, які були вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 10 000 євро, а саме: 1 купюру номіналом 200 євро серії NZ: -32 купюри номіналом по 100 євро, мають серії: SB, SB, EB, EA, RB, RB, RB, SE, S9, X1, N6, X8, X1, X3, EA, UD, EA, S5, X6, X2, S3, X1, NA, NA, RB, RB, RB, EA, RB, N8, S9, S3; 132 купюри номіналом по 50 євро, мають серії: PB, S7, WA, UA, EA, SD, S3, RC, PB019623554, PB, UB, PB, RC, SE, RB, WB, X4, RD, S3, S2, V3, S6, S9, S8, S8, S4, EB, SD, PB, RC, EB, EA, SE, SC, UA, WA, WA, RC, VA, EA, RC, RC29, YA, EB, PB, PB, WA, UD, S1, S1, S8, X2, V7, RA, SA, UC, UC, RA, VB, WA, WA, RC, UC, PB, PB, WB, RC, SE, VB, PB, RB, RD, P9, SD, V5, PB, Z9, S7, WB, SE, X3, X1, Z4, X9, Z3, X7, SD, WA, SC, X2, ZB, UD, EB, RD, S5, S2, S6, X7, PB, P5, X9, SD, S1, PB, S2, RD, PB, SC, PB, PB, RC, PB, P, WA, UB, UB, V7, S7, SA, WA, Z2, S4, RC, U9, PB, PB, VB, UD, EB, PB, PB, SA.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилається на те, що відділом розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000814 від 08.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.08.2023 до чергової частини ГУНП в Дніпропетровській області надійшов рапорт СУ ГУНП про те, що група осіб за попередньою змовою вчиняють в умовах воєнного стану таємне викрадення чужого майна що належить ТОВ «ТД «БІОЛА» за адресою: м. Дніпро, вул. Берегова 135, чим спричиняють останнім матеріальних збитків.

Встановлено, що головний енергетик відділу головного енергетика служби головного інженера виробничого департаменту ТОВ «ТД «БІОЛА» () ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 систематично здійснює крадіжки готової продукції (сік, напої) з виробничої лінії цеху №2 підприємства, яку відносить та погружає до свого власного автомобіля «FORD FOCUS» д.н.з. НОМЕР_1 . З викраденою продукцією, на зазначеному автомобілі, ОСОБА_5 самовільно покидає охоронювану територію ТОВ «ТД «БІОЛА», яку здає на реалізацію своїй знайомій (сусідці) ОСОБА_7 до кіоску «Питна Вода», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Богомаза, буд. 190/1. У свою чергу, ОСОБА_7 у даному кіоску продає викрадену ОСОБА_5 продукцію ТОВ «ТД «БІОЛА» населенню.

Так само, машиніст компресорних і холодильних систем відділу головного енергетика служби головного інженера виробничого департаменту ТОВ «ТД «БІОЛА» ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , систематично здійснює крадіжки готової продукції підприємства, яку завантажує до автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_2 яку здає на реалізацію своїй знайомій ОСОБА_7 до кіоску «Питна Вода», що розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Богомаза, буд. 190/1. У свою чергу, ОСОБА_7 у даному кіоску продає викрадену ОСОБА_8 продукцію ТОВ «ТД «БІОЛА» населенню.

За даними фактами крадіжок до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення звернувся директор ТОВ «ТД «Біола» ОСОБА_9 .

Факти систематичних крадіжок продукції ТОВ «ТД «Біола» з боку ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , а також причетності до продажу даної продукції ОСОБА_7 , підтверджені наступними доказами:

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 щодо виявлення факту систематичних крадіжок продукції ТОВ «ТД «БІОЛА»;

-протоколами допитів свідків ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , які підтвердили систематичне викрадення продукції ТОВ «ТД «БІОЛА» та його продаж в кіоску «Питна вода», розташованому біля будинку 190 по вул. Богомаза в м. Дніпрі;

-протоколом огляду, в ході якого переглянуті відеозаписи скоєння ОСОБА_5 крадіжок;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Так, встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетні наступні особи: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродж. м. Дніпропетровська, громадянин України, не судимий, працює головний енергетик відділу головного енергетика служби головного інженера виробничого департаменту ТОВ «ТД «БІОЛА», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

В злочинній діяльності пересувається на автомобілем: «Ford Focus», д.н.з. НОМЕР_1 , а саме перевозить викрадену продукцію ТОВ «ТД «БІОЛА» до зазначеного кіоску «Питна вода».

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродж. м. Дніпропетровська. громадянин України, не судимий, працює машиністом компресорних і холодильних систем відділу головного енергетика служби головного інженера виробничого департаменту ТОВ «ТД «БІОЛА», фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В злочинній діяльності пересувається на автомобілі «ВАЗ-21013», д.н.з. НОМЕР_2 , а саме перевозить викрадену продукцію ТОВ «ТД «БІОЛА» до зазначеного кіоску «Питна вода».

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, не судима, працює реалізатором кіоску «Питна вода», розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Богомаза буд. 190, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

В зазначений час є достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 причетний до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Встановлено, що останній в своїй злочинній діяльності використовує автомобіль «ВАЗ 21013», д.н.з. НОМЕР_2 , який використовує для перевозки викраденого майна.

17.11.2023 року на підставі ухвали Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

грошові кошти в сумі 1620 доларів США; грошові кошти в сумі 8950 євро; грошові кошти в сумі 30 000 доларів США та 10000 євро; грошові кошти в сумі 9900 доларів США; ключі запалення від автомобіля «FORD FOCUS» д.н.з. НОМЕР_1 ; грошові кошти 1200 доларів США та 2750 євро; пляшки у кількості 5 штук об`ємом по 0,4 л. з маркуванням ТОВ «ТД «БІОЛА» «ЛІТО»; пакування з 9 пляшок об`ємом по 1,0л.з маркуванням «Томатний сік» ТМ «Біола»; пакування з 12 пляшок об`ємом по 0,9 л. з маркуванням «ЛІТО» ТОВ «ТД «Біола»; пакування з 6 пляшок об`ємом по 1,5л. з маркуванням ТОВ «ТД «Біола» «ЛІТО»; пакування з 12 пляшок об`ємом по 0,9 л. з маркуванням «ЛІТО» ТОВ «ТД «Біола»; пакування з 12 пляшок об`ємом по 0,4 л. з маркуванням «ЛІТО» ТОВ «ТД «Біола»; пакування з 12 пляшок з маркуванням «Біола» «MULTIVITAMIN».

Всі вилучені перелічені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000814.

18.11.2023 до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська подане клопотання про арешт майна, з технічних умов визначено вилучені 17.11.2023 в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 грошові кошти на суму 10000 євро.

29.11.2023 слідчим суддею Індустріального районного суду винесено ухвалу про повернення прокурору клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, оскільки у клопотанні не зазначено вид вилученого майна (індивідуальні або родові ознаки), зокрема відсутні ідентифікаційні ознаки грошових коштів (їх серії та номери), яке значення мають для кримінального провадження, що унеможливлює ідентифікацію вилученого майна. Також, встановлено строк в 72 години для усунення недоліків, перелічених в мотивувальній частині.

04.12.2023 зазначені грошові кошти 10000 євро слідчим оглянуті.

Арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам у ході досудового розслідування. Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може створити перешкоди встановленню істини у кримінальному провадженні №0000814, оскільки зазначене майно може в подальшому може бути передане іншим особам.

Враховуючи викладене, з метою запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, вважаю за необхідне накласти арешт шляхом заборони розпоряджатися, використовувати, відчужувати.

Враховуючи викладене, з метою запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення або відчуження, вважаю за необхідне накласти арешт шляхом заборони розпоряджатися, використовувати, відчужувати, тощо на підставі викладеного, слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні 07.12.2023 слідчий підтримав клопотання та доводи викладені у ньому, просив його задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_5 ОСОБА_4 в судовому засідання заперечував проти задоволення клопотання, надав письмові заперечення, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи та пояснив, що клопотання про арешт майна є необґрунтованим та безпідставним. Слідчий пропустив строк для звернення з клопотанням, в зв`язку з чим факт спрямування клопотання слідчого про накладення арешту майна на грошові кошти в сумі 10 000 Євро, у встановлений строку викликають сумніви. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Власник майна ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання та підтримав позицію свого представника.

Вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, зазначені в клопотанні грошові кошти вилучені 17.11.2023 в ході проведення обшуку.

Клопотання про арешт вищевказаних грошових коштів було направлено на адресу суду засобами поштового зв`язку 18.11.2023, що підтверджується копією поштового конверту та передано на розгляд слідчого судді 28.11.2023.

Ухвалою слідчого судді від 29.11.2023 клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_6 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000814 від 08.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повернути прокурору та встановити строк в сімдесят дві години з моменту отримання ухвали для усунення недоліків.

Зазначена ухвала отримана 01.12.2023 року, після чого, з урахуванням вимог ухвали слідчого судді повторно подано до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2023, подано до суду 04.12.2023, тобто в межах строку, визначеного ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Таким чином, суд критично оцінює доводи представника власника майна ОСОБА_4 про порушення строку для звернення до суду з даним клопотанням про арешт майна, оскільки клопотання подано в межах строку, визначеного ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Так, слідчим суддею встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000814 від 08.08.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України за фактом таємного викрадення чужого майна на території Дніпропетровської області в чинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до копії протоколу обшуку від 17.11.2023, проведеного на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.11.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим, в присутності понятих, було виявлено та вилучено, зокрема, грошові кошти в розмірі 10 Євро.

Відповідно до копії постанови старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 від 18.11.2023, року вищевказані грошові кошти визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування при зведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя враховує обставини, зазначені у клопотанні та правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні та в межах якого подано клопотання, та приймає до уваги, що органом досудового розслідування доведено, що вилучене майно містить відомості, які мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України та може бути використаним як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Також суд враховує наведені в клопотанні правові підстави для арешту майна, зокрема відповідність майна критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту у поданому клопотанні орган досудового розслідування зазначив забезпечення збереження речових доказів.

Статтею 100 КПК України передбачено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч. 2, 3 ст.170КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст. 98 КПК України.

Отже, з огляду на положення ч.2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку слідчого судді, на цьому етапі кримінального провадження достатньою мірою підтверджується наявність необхідності розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

При накладенні арешту на вилучене майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При вирішення питання про можливість накладення арешту на грошові кошти, слідчий суддя виходить з того, що матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого під час обшуку майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яке має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.

Так, як як вбачається з матеріалів провадження досудове розслідування здійснюється, в тому числі, за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, а саме умисного тяжкого злочину, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах особливого періоду, тобто вилучені грошові кошти можуть мати певний зв`язок з розслідуваним кримінальним правопорушенням, а дійсні джерела його походження є предметом доказування, згідно ст. 91 КПК України, виходячи з обраної кваліфікації дій.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, не може бути арештованим майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий суддя критично оцінює доводи представника власника майна з приводу того, що вилучені грошові кошти під час обшуку не підлягають арешту через те, що походження грошових коштів є законним, оскільки арешт майна, з метою забезпечення збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, постановою слідчого грошові кошти були визнані речовими доказом у кримінальному провадженні та вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, вимоги клопотання, на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна відповідно до розділу «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а отже після усунення обставин, які були підставою для накладення арешту, власник майна має право звернутися до суду з клопотанням про скасування арешту майна, чи надати докази належності вказаного майна іншим особам тощо, що буде оцінено вже під час іншої процедури, передбаченої законом, задля можливості визначення, можливо, іншого менш обтяжливого способу забезпечення доказів чи визначеного способу арешту майна.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт майна на грошові кошти, які були вилучені за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 10 000 євро, а саме:

- 1 купюру номіналом 200 євро серії NZ:

-32 купюри номіналом по 100 євро, мають серії: SB, SB, EB, EA, RB, RB, RB, SE, S9, X1, N6, X8, X1, X3, EA, UD, EA, S5, X6, X2, S3, X1, NA, NA, RB, RB, RB, EA, RB, N8, S9, S3;

-132 купюри номіналом по 50 євро, мають серії: PB, S7, WA, UA, EA, SD, S3, RC, PB019623554, PB, UB, PB, RC, SE, RB, WB, X4, RD, S3, S2, V3, S6, S9, S8, S8, S4, EB, SD, PB, RC, EB, EA, SE, SC, UA, WA, WA, RC, VA, EA, RC, RC29, YA, EB, PB, PB, WA, UD, S1, S1, S8, X2, V7, RA, SA, UC, UC, RA, VB, WA, WA, RC, UC, PB, PB, WB, RC, SE, VB, PB, RB, RD, P9, SD, V5, PB, Z9, S7, WB, SE, X3, X1, Z4, X9, Z3, X7, SD, WA, SC, X2, ZB, UD, EB, RD, S5, S2, S6, X7, PB, P5, X9, SD, S1, PB, S2, RD, PB, SC, PB, PB, RC, PB, P, WA, UB, UB, V7, S7, SA, WA, Z2, S4, RC, U9, PB, PB, VB, UD, EB, PB, PB, SA.

Заборонити володіння, користування та розпорядження вищевказаним майном, до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Арештоване майно зберігати відповідно до Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору та іншим заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1