ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів залі суду кримінальне провадження №521/14545/23 щодо:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.03.2023 за ч. 1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ХІ від 24.02.2022 на всій території України введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжувався, у тому числі Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України №3057-ІХ від 02.05.2023, з 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

21.05.2023, приблизно о 13 годині, ОСОБА_7 , реалізуючи виниклий у нього злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме телефонного кабелю зв`язку, що знаходиться у телекомунікаційному люку поблизу будинку №54 по вул. Генерала Петрова у м. Одесі, діючи умисно та протиправно з метою наживи та збагачення, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді неправомірного заволодіння чужим майном і бажаючи їх настання, у період дії введеного в Україні правового режиму воєнного стану, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вищевказаного кабельного колодязю, який був відкритий, після чого дістав з комунікаційної шахти 7 метрів кабелю «ТПП 20x2x0,4» та 140 метрів кабелю «ТПП 10x2x0,4», які належать Одеській філії АТ «Укртелеком» та які на той момент були вже відрізані. В подальшому, взявши вказані кабелі він почав йти з місця вчинення кримінального правопорушення, таким чином ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для здійснення таємного викрадення чужого майна, однак довести до кінця свій злочинний умисел не зміг, з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівниками поліції.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 намагався викрасти вищезазначене майно і заподіяти Одеській філії АТ «Укртелеком» майнову шкоду на загальну суму 3021 гривні 55 копійок.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого суд оцінює як достовірні та такі, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене ОСОБА_7 в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом був прийнятий до розгляду цивільний позов АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням у сумі 3021 гривні 55 копійок.

В обґрунтування позовних вимог представник цивільного позивача зазначив, що внаслідок скоєної у підприємства крадіжки, воно понесло матеріальну шкоду на зазначену суму.

Цивільний відповідач ОСОБА_7 позовні вимоги АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» визнав повністю.

При розгляді питання про наявність причинного зв`язку між неправомірними діями відповідача та понесеною позивачем матеріальною шкодою, суд керується положеннями п. 1, 2 п.п.1, п. 3 ст. 22 ЦК України, відповідно до яких, особа, якій спричинені збитки, має право на їх відшкодування у повному обсязі.

Згідно із вимогами статті 1166 ЦК України, майнова шкода, яка спричинена фізичній або юридичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її спричинила у повному обсязі.

В судовому засіданні підстави позову та вина обвинуваченого у заподіянні майнової шкоди АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» доведена повністю.

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. 127 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_7 на користь АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 3021 гривні 55 копійок.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_7 відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, враховуючи наявність обставин, що пом`якшує та обтяжує покарання, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 71 КК України.

Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України до обвинуваченого судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп. 2 п. 4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, в тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили та забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеси від 08.03.2023 та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 16.01.2024.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду міста Одеси від 23.05.2023, скасувати.

Речовий доказ, а саме: кабель довжиною 140 метрів типу «ТПП 10x2x0,4» та кабель довжиною 7 метрів типу «ТПП 20x2x0.4», - повернути власнику.

Цивільний позов, заявлений АТ «Укртелеком» до ОСОБА_8 , задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» (код ) суму спричиненої матеріальної шкоди у розмірі 3021 гривні 55 копійок.

На вирок може бути подана сторонами апеляція до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору та обвинуваченому.

Головуючий суддя Дмитро ПЕРЕДЕРКО