Провадження № 1-кс/185/2066/23
У Х В А Л А

15 листопада 2023 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , у присутності підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Павлоград Дніпропетровської області, освіта повна середня, працюючого гірником на допоміжних роботах ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2023 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся слідчий СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенант поліції ОСОБА_4 з клопотанням, погодженим з прокурором Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2023 року за № 0002019, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Відповідно до зазначеного клопотання, до чергової частини Павлоградського РВП надійшло повідомлення через лінію 102 про те, що приблизно о 17:50 год. 13.11.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись поблизу магазину Нектар, що розташований за адресою: м. Павлоград, вул. Івана Сірка, відкрито, в умовах воєнного стану, заволодів майном заявника ОСОБА_7 , а саме мобільним телефоном марки «Сігма» блакитного кольору, в середині якого знаходилась сім карта оператора НОМЕР_1 .

Даний факт було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002019 від 13.11.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене, в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 13 листопада 2023 року приблизно о 17 годині 00 хвилин перебував у приміщенні магазину «Нектар», що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Івана Сірка, 128/А, де купував алкогольні напої.

Приблизно о 17 годині 08 хвилин 13 листопада 2023 року ОСОБА_5 побачив, як до приміщення вказаного магазину зайшов раніше невідомий чоловік, а саме ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В цей час у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану (згідно указу Президента України №451/2023 від 24.02.2022 року), яке може знаходитись у ОСОБА_7 , усвідомлюючи свою фізичну перевагу над ОСОБА_7 , ОСОБА_5 висловив прохання передати мобільний телефон марки «Sigma X Style», синього кольору, ІМЕЙ 1 - НОМЕР_2 , ІМЕЙ 2 - НОМЕР_3 , в середині якого знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «лайфселл» з контактним номером НОМЕР_4 , з грошовими коштами на відповідній сім-карті,що належить ОСОБА_7 .

Після чого, 13 листопада 2023 року приблизно о 17 годині 13 хвилин

ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні вказаного магазину, з метою отримання доступу до мобільного телефону потерпілого ОСОБА_7 та послідуючим його вилученням, повторно попросив у останнього надати йому мобільний телефон марки «Sigma X Style», синього кольору, ІМЕЙ 1 - НОМЕР_2 , ІМЕЙ 2 - НОМЕР_3 , для здійснення дзвінку. В свою чергу, ОСОБА_7 , не знаючи дійсних злочинних намірів ОСОБА_5 , вважаючи передачу свого мобільного телефону правомірною, передав останньому свій мобільний телефон.

У послідуючому, ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом незаконного збагачення за рахунок чужого майна, реалізуючи свій раптовий злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, отримавши доступ до мобільного телефону, діючи умисно, з метою особистої наживи, у присутності потерпілого ОСОБА_7 , відмовляючи останньому передати належний йому мобільний телефон марки «Sigma X Style», синього кольору, ІМЕЙ 1 - НОМЕР_2 , ІМЕЙ 2 - НОМЕР_3 , після здійснення дзвінка, поклав його до кишені власної куртки, яка була одягнена на ОСОБА_5 , та на неодноразові вимоги ОСОБА_7 відмовився повертати мобільний телефон марки «Sigma X Style», синього кольору, ІМЕЙ 1 - НОМЕР_2 , ІМЕЙ 2 - НОМЕР_3 , в середині якого знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «лайфселл» з контактним номером НОМЕР_4 , з грошовими коштами на відповідній сім-карті, вартістю 500,00 грн., та в подальшому 13.11.2023 року приблизно о 17 годині 18 хвилин вийшов з приміщення магазину, утримуючи при собі мобільний телефон, тим самим з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому матеріального збитку на суму 500,00 грн.

Умисні протиправні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

13.11.2023 о 20 год. 40 хв. затримано в поряду ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002019 за ознаками злочину, передбачено ч. 4 ст. 186 КК України

14 листопада 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується наступними доказами, серед яких:

-заява про вчинення кримінального правопорушення;

-протокол огляду місця події від 13.11.2023, який проводився за адресою: АДРЕСА_2 ;

-покази потерпілого ОСОБА_7 ;

-протокол огляду предмету, а саме DVD-R-диску з відеозаписами від 14.11.2023, а саме відеозаписом обставин вчинення злочину ОСОБА_5 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за участі потерпілого ОСОБА_7 ;

-протокол огляду відеозапису за участі потерпілого ОСОБА_7 , на якому особа вказує обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення;

-покази свідка ОСОБА_8 ;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за участі свідка

ОСОБА_8 ;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, вказана обставина дає підстави вважати, що перебуваючи під загрозою кримінальної відповідальності та розуміючи реальність та невідворотність її настання, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового слідства та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, підозрюваному ОСОБА_5 відомі дані потерпілого та свідків по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим слідство вважає, що останній може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, оцінюючі в сукупності всі зібрані обставини у кримінальному провадженні та наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: серед яких - переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший - більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти ризикам, яка вказані у клопотанні.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у сумі дев`яносто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 заперечували проти застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили суд застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, підозрюваного, захисника, щодо можливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 176 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результаті розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, у провадженні Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.11.2023 року за № 0002019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України 13.11.2023 року о 20-40 год.

14.11.2023 року ОСОБА_5 було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Так, згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

При цьому враховується, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

У справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, враховуючи те, що підозрюваний не судимий, вчинив тяжкий злочин, працює, за місцем роботи характеризується позитивно, має постійне місце реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто має міцні соціальні зв`язки, на обліках не перебуває, слідчий суддя вважає, що достатнім тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, так як прокурором не доведено обставини недостатності застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372,395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого СВ Павлоградського районного ВП ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не покидати місце проживання, а саме територію домоволодіння АДРЕСА_1 , цілодобового, крім випадків необхідності виконання трудових обов`язків за місцем роботи у ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля»;

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду у визначений ними час;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

Зобов`язати орган Національної поліції негайно поставити на облік ОСОБА_5 , щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 домашнього арешту покласти на слідчого, в провадженні якого перебуває справа.

Строк дії ухвали до 14 січня 2023 року

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1