Справа № 357/451/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції:

представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» - ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку ст.82 КК України,-

У С Т А Н О В И В :

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі в порядку ст.82 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 та його захисник - адвокат ОСОБА_4 підтримали подане клопотання та просили його задовольнити.

Прокурор та представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» (далі - ДУ «БВК (№ 35)») заперечували проти задоволення клопотання засудженого. Представник ДУ «БВК (№ 35)» підтримав рішення комісії установи та зазначив, що засуджений має недостатній ступінь виправлення.

Суд, заслухавши засудженого, захисника, представника ДУ «БВК (№35)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов таких висновків.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона була засуджена до позбавлення волі; 3) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила нове умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Дніпровського районного суду м.Києва від 10.01.2020 за ч.2 ст.125, ч.3 ст.186, ст.70 КК України, у виді позбавлення волі строком вісім років.

Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 09.12.2017, кінець строку - 09.12.2025. Фактично відбутий строк покарання 6 (шість) років 17 (сімнадцять) днів.

Разом з тим, згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно з характеристикою, наданою начальником відділення СПС № 14 відділу СВПР ОСОБА_5 , затвердженої начальником ДУ «БВК (№ 35)» ОСОБА_7 , засуджений ОСОБА_6 , за час відбування покарання в ДУ «БВК (№ 35)» характеризується негативно. За порушення вимог порядку відбування покарання має 3 (три) стягнення, 1 (один) раз поміщувався до ДІЗО, заохочень не має, раніше судимий 5 (п`ять) разів. На підприємстві установи не працевлаштований, бажання працювати не виявив. Підтримує дружні стосунки з іншим засудженими як позитивної, так і негативної спрямованості, не дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи, встановлені законодавством вимоги персоналу установи не виконує. Роботи із самообслуговування не виконує, не має достатнього рівня необхідних навичок для їх виконання. Не приймає участі в роботі самодіяльних організацій, в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених.

Вину у скоєному злочині не визнав. Згідно з вироком суду не має цивільного позову.

Згідно з витягом з протоколу № 18 від 03.05.2023 ОСОБА_6 розглянутий на комісії установи, відмовлено в умовно-достроковому звільненні від покарання у зв`язку з тим, що засуджений має недостатній ступінь виправлення.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення встановлено, що засуджений ОСОБА_6 має три стягнення, з них один раз поміщений до ДІЗО, заохочень не має.

Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, до якого ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.125, ч.3 ст.186, ст.70 КК України, суд враховує, що останній за час відбування покарання в ДУ «БВК (№ 35)» має три стягнення, заохочень не має, непрацевлаштований.

Окрім цього, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 оцінено як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства - середній.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 засуджений не довів своє виправлення та не може бути представлений до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Оцінюючи вищевказане у сукупності, суд дійшов висновку, що наразі відсутні законні підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, тобто обставини, які б беззаперечно вказували, що засуджений ОСОБА_6 став на шлях виправлення

Крім того, згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Як встановлено з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий: 18.02.2002 Дніпровським районним судом м.Києва за ст.15 чч.1,3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком три роки, не звільнявся; 14.05.2002 Дніпровським районним судом м.Києва за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком три роки шість місяців, звільнений 04.08.2004 умовно-достроково на один рік два дня, ст.107 КК України; 22.02.2005 Дніпровським районним судом м.Києва за ч.1 ст.121, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком шість років, звільнений 02.01.2009 умовно-достроково на один рік вісім місяців одинадцять днів, ст.107 КК України; 24.07.2015 Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.187, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком сім років, звільнений 22.02.2016 по відбуттю строку; 22.07.2016 Дніпровським районним судом м.Києва за ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком чотири місяці.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим), так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов переконання, що мета покарання щодо виправлення ОСОБА_6 в даному випадку не досягнута, останній на шлях виправлення не став, а тому не знаходить правових підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 74, 82 КК України, керуючись ст.ст.371, 372, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким в порядку ст.82 КК України- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 12.02.2024 о 8 год. 30 хв.

Суддя: ОСОБА_1