Справа № 715/3402/23
Провадження № 1-кп/715/237/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2023 смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0004147 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Курськ Курської області, росія, жителька АДРЕСА_1 , громадянка України, раніше не судимої, у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

15 серпня 2023 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 , достовірно знаючи про введений в Україні воєнний стан, переслідуючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, перебуваючи у магазині «Маркет», який розташований по вул. Героїв Небесної Сотні, 99, смт. Глибока Чернівецького району Чернівецької області, яким керує громадянка ОСОБА_6 , шляхом вільного доступу, вчинила крадіжку продуктів харчування та алкогольних напоїв, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення пішла, а викраденим розпорядилася на власний розсуд, чим спричинила ТОВ «Рітейл КООП», матеріальної шкоди на суму 2242 гривні 04 копійки.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася, підтвердила обставини вчинення нею злочину та просила суд її суворо не карати.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, проте подала заяву, в якій вказала, що претензій до ОСОБА_5 вона не має, майнову шкоду вона відшкодувала, просить призначити покарання на розсуд суду, згідно норм чинного законодавства.

За згодою учасників судового процесу, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України, судом було визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорювались. Обвинувачена правильно розуміє фактичні обставини справи, що підтверджується її показаннями, сумнівів у добровільності та істинності її позиції немає, а тому суд, згідно вимог ч. 2 ст.349 КПК України, обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченої та оголошенням матеріалів кримінальної справи, які характеризують обвинувачену.

Суд вважає доведеним, що викладене в обвинуваченні діяння мало місце і містить склад злочину. Встановлено, що в діях обвинуваченої ОСОБА_5 є склад злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна - крадіжка, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, не встановлено.

Призначаючи вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, особу винної, яка позитивно характеризується по місцю проживання, має постійне місце роботи, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, повне визнання нею вини, її майновий стан, стан її здоров`я, що повністю відшкодувала завдану неї шкоду, а також думку представника потерпілого щодо можливого покарання.

Відповідно до частини 1 статті 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Приписи статті 69 КК України про призначення винній особі більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, є спеціальними і застосовуються у виключних випадках. Підставами для застосування цієї статті є встановлення не лише наявності кількох пом`якшуючих обставин, а й того факту, що їх наявність істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку Верховного суду від 27.04.2021 року у справі №712/4384/20, однією з обов`язкових умов для застосування до винної особи положень ст.69 КК України є наявність декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання. Суди зобов`язані встановити не лише наявність, а й обґрунтувати, яким чином такі пом`якшуючі обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Суд також враховує, що у постанові від 10.07.2018 року (справа № 148/1211/15-к) ВС звернув увагу на те, що формулювання пункту 1 частини першої статті 66 КК передбачає, що наявність будь-якої з обставин, перелічених в ньому, - тобто, або «з`явлення із зізнанням», або «щирого каяття», або «активного сприяння розкриттю злочину» - означає, що вимогу цього пункту виконано. Таким чином, положення статті 69-1 КК застосовуються, якщо судом установлено будь-яку з обставин, зазначених у пункті 1 частини першої статті 66 КК, та будь-яку з обставин, вказаних у пункті 2 частини першої статті 66 КК.

Тобто для застосування судом положень статті 69 КК України повинні бути встановлені виключні обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості саме вчиненого кримінального правопорушення. У кожному випадку факт зниження ступеня тяжкості кримінального правопорушення повинен оцінюватися судом з урахуванням індивідуальних особливостей конкретного кримінального провадження. Проте у будь-якому разі встановлені обставини, що пом`якшують покарання, мають настільки істотно знижувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції статті було б явно недоцільним і несправедливим.

Такий висновок зробив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду в постанові від 27.04.2021 (справа № 712/4384/20, провадження №51-548км21).

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 під час кримінального провадження розповіла про обставини, які повністю викривають її у вчиненому злочині, добровільно, своєю активною поведінкою сприяла розкриттю кримінального правопорушення та з`ясуванню обставин його вчинення, у скоєному щиро розкаялася, дала критичну оцінку своїм злочинним діям, виказала готовність нести кримінальну відповідальність, внаслідок вчиненого злочину тяжких наслідків не настало, беручи до уваги обставини справи, а також особу обвинувачену, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, має постійне місце проживання, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, не перебуває на спеціальному обліку у лікарів нарколога та психіатра, а тому суд приходить до висновку, що призначення обвинуваченій мінімального покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України є недоцільним, у зв`язку з чим, при призначенні покарання суд вважає за необхідне застосувати положення ч.1 ст.69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення, у виді позбавлення волі.

Дане покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним і пропорційним.

Таким чином, призначення обвинуваченій ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, основного покарання із застосуванням положення ст. 69 КК України, є необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і повністю відповідає вимогам статей 65 - 67 КК України.

Крім того, враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 їй слід призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, тобто із звільненням її від відбування покарання з випробуванням і призначенням іспитового строку, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України КПК України суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом річного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: копакт - диск DVD на якому наявні записи з відеокамер, що зберігаються в матеріалах справи, залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 30-ти діб з дня його проголошення всіма учасниками процесу.

Суддя: