Справа № 307/1112/23
Провадження № 1-кп/307/69/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у залі суду в м. Тячів кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 4.02.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Свалява, Мукачівського району, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючому водієм ДП «ВД Солєрудліквідація», неодруженого, раніше не судимого у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст.125 та ч.1 ст. 129 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення за ч.1 ст. 125 КК України, що визнане судом доведеним.

04.02.2023 близько 00 години 40 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході словесного конфлікту, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , умисно наніс їй один удар предметом у виді пістолета, тримаючи його в правій руці, в область підборіддя потерпілої ОСОБА_6 , внасідок чого спричинив потерпілій ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: синця підборіддя зліва, яке згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до групи легких тілесних ушкоджень, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Тим самим вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: умисне легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності.

Формулювання обвинувачення за ч.1 ст. 129 КК України, що визнане судом доведеним.

Крім цього, 04.02.2023 близько 00 години 40 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході словесного конфлікту з потерпілою ОСОБА_6 , умисно, шляхом демонстрації та усвідомлюючи суть свого діяння тримаючи в правій руці предмет у виді пістолета, де направив дуло в сторону ОСОБА_6 , яка в цей час перебувала в положенні лежачи на землі внаслідок удару предметом у виді пістолета в область підборіддя останнім, при чому словесно погрожував вбивством, чим викликав у потерпілої реальні підстави здійснення цієї погрози.

Крім цього, 04.02.2023 близько 00 години 40 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись по АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході словесного конфлікту з потерпілим ОСОБА_4 , умисно, шляхом демонстрації та усвідомлюючи суть свого діяння тримаючи в правій руці предмет у виді пістолета, де направивши дуло в сторону ОСОБА_4 здійснив один вистріл, чим викликавши у потерпілого реальні підстави для побоювання здійснення погрози вбивством.

Тим самим вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст.129 КК України, а саме погрозу вбивством.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 125 та ч.1 ст. 129 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, визнав повністю та у вчиненому щиро розкаявся.

Показав, що того критичного вечора близько опівночі перебуваючи в своєму будинку, що розташований в АДРЕСА_1 почув під вікнами шум та скандал. Коли вийшов на вулицю, побачив там потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які лежали в снігу. ОСОБА_4 почав в його бік махати руками. Було темно і він тоді вистрелив у повітря з пістолету. На нього скочила потерпіла, яку він вдарив, після чого остання впала на землю та потім приїхала поліція. Просить пробачення та шкодує, що таке вчинив та в майбутньому такого не допустить.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не зявилася та подала заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутності.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що претензій до обвинуваченого він не має.

Розглянувши матеріали кримінального провадження суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків передбачених ч.1 ст. 125 та ч.1 ст. 129 КК України доведена повністю.

Оскільки прокурор, обвинувачений та потерпілий ОСОБА_4 не заперечили щодо фактичних обставин справи, враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень в повному обсязі за обставин, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги встановлення судом того факту, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин і відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, а також приписи ч. 2 ст. 394 КПК України щодо особливостей апеляційного оскарження, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних про особу обвинуваченого.

Таким чином, оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із положеннями ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обставинам, викладеним у обвинувальному акті, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення (проступки), передбачені ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності та ч.1 ст. 129 КК України, а саме погроза вбивством.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, що відноситься до категорії проступків, дані про особу обвинуваченого, який є молодим за віком, неодружений, має постійне місце роботи та позитивно характеризується, на обліку в лікаря психіатра та нарколога не перебуває та раніше до кримінальної відповідальності не притягався, а також відсутність до нього претензій з боку потерпілого ОСОБА_4 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

За положеннями ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року, зі змінами від 06.11.2009 року, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини.

На підставі викладеного, суд вважає, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання, в межах санкцій відповідних частин статті Кримінального кодексу України, що передбачають покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення у виді обмеження волі та штрафу з подальшим поглиненням менш суворого покарання більш суворим за правилами, передбаченими ст. 70 КК України.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому саме такого покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, є співмірним протиправним діянням, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок м`якості чи недостатнім для досягнення мети покарання.

Крім того, беручи до уваги, обставини вчинених проступків, те, що ОСОБА_5 є раніше несудимою особою, працює, позитивно характеризується за місцем проживання, повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних проступків, враховуючи обставини кримінального провадження, суд вважає за необхідне звільнити його від відбування призначеного судом покарання на підставі ч. 1 ст. 75 КК України, вважаючи можливим його виправлення без відбування покарання.

Цивільних позовів, в рамках кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи зброї у сумі 1132,68 грн. слід стягнути з обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішується судом у порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 під час дізнання та судового провадження не застосовувались.

Керуючись ст. ст. 100, 174, 349, 368-370, 373, 374, 394, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

ОСОБА_5 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 129 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 129 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання у виді обмеження волі з випробовуванням, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Цивільного позову, не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1132,68 (одну тисячу сто тридцять два гривень, шістдесят вісім копійок) процесуальних витрат за проведення експертизи від 23.02.2023 за №СЕ-19/107-23/1305-БЛ.

Речові докази:

- предмет схожий на пістолет з номерним позначенням «EKOL major EM-17070253», магазин та п`ять набоїв, які упаковано до спец пакету «Національна поліція України» №PSP2348613 та згідно постанови дізнавача сектору дізнання Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , від 4.02.2023 здано до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області, та два набої до пістолета, які упаковано до спец пакету «Національна поліція України» №INZ1055097 та згідно постанови дізнавача сектору дізнання Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , від 4.02.2023 здано до кімнати зберігання речових доказів Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_1