Справа № 454/4802/23
УХВАЛА

про скасування арешту майна

м. Сокаль 22.11.2023 року

Слідчий суддя Сокальського районного суду Львівської області ОСОБА_1 за участю :

секретаря ОСОБА_2

розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

Заявник адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням у якому просить скасувати арешт на автомобіль марки «МАN LE 18.220» д.н.з. НОМЕР_1 що належить ОСОБА_4 на праві власності без права відчуження власником вищевказаного ТЗ.

В обгрунтування клопотання зазначає, що 02.11.2023р. в м. Великі Мости, Червоноградського району Львівської області співробітниками ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області було зупинено автомобіль марки МАN LE 18.220» д.н.з. НОМЕР_1 яким керував ОСОБА_5 та перевозив деревину без відповідного маркування та документації. В процесі проведення огляду місця події, вказаний ТЗ було вилучено. 03.11.2023р. внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.246. КІС України, за фактом незаконної порубки дерев №0000337.

Вказаний автомобіль з деревиною та документами визнано речовими доказами та поміщення на зберігання на території ВП №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області. 08.11.2023р. Сокальським районним судом винесено ухвалу про накладення арешту на автомобіль. На даний час у вказаному кримінальному провадженні проведено огляд автомобіля, який жодного відношення до незаконної порубки не має та мати не може, так як не обладнаний спеціальними пристроями для зрізання чи навантаження деревини. Крім того, власник даного транспортного засобу ОСОБА_4 не має жодного відношення до самого перевезення деревини, так як даний автомобіль дав у тимчасове користування іншій особі, підозра у вчиненні кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні не оголошувалась.

Заявник та його адвокат в судове засідання не прибули, однак суду подано заяву про розгляд справи у їхній відсутності, клопотання підтримують та просять задоволити.

Представник Сокальського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області в судове засідання не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти клопотання не заперечує.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

03.11.2023 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000337 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.246 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Сокальського районного суду від 08.11.2023р. було накладено арешт у кримінальному провадженні №0000337 від 03.11.2023 року на вилучений під час огляду місця події транспортний засіб MAN LE 18.220 р.н.з. НОМЕР_1 ,

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 встановлено, що автомобіль марки «МАN LE 18.220» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_4 .

Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів, з метою проведення ряду слідчих дій, зокрема огляду транспортного засобу та проведення необхідних експертиз. Вказаний автомобіль визнаний речовим доказом у справі.

Підставою для накладення арешту було збереження речового доказу, проведення експертиз, оскільки незастосування арешту могло призвести до зникнення, втрати, пошкодження вилученого майна та знищення слідів злочину, які залишилися на ньому внаслідок його передачі, відчуження, знищення тощо.

Відповідно дост.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2статті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 цього Кодексу.

В матеріалах клопотання відсутні докази, що арешт на вказаний автомобіль було накладено необгрунтовано чи з порушенням вимог КПК України, ухвалу слідчого судді про накладення вказаного арешту заявник не оскаржував в апеляційному порядку.

Однак слідчий суддя приймає до уваги покликання заявника про те, що відпала потреба у вказаному арешті транспортного засобу, оскільки жодних слідчих дій з вказаним транспортним засобом не проводиться, а всі необхідні слідчі дії з його участю вже проведено.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

Згідно зі ст.1 Першого проколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства), Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Обґрунтуванням накладення арешту в ухвалі про накладення арешту на зазначене майно є збереження речових доказів.

Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження,

Таким чином, накладення арешту в частині заборони користування на автомобіль марки «МАN LE 18.220» д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_4 , не відповідає зазначеним вище вимогам КПК України, не є пропорційним, тобто таким, що не відповідає тяжкості можливого правопорушення і становить особистий і надмірний тягар для володільця рухомого майна, адже однозначно порушує «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема заявника.

З огляду на вищевикладене, а також той фант, що вищевказаний транспортний засіб власник використовує для отримання доходу (здача в оренду), вважаю, що такий транспортний засіб підлягає передачі законному власнику на відповідальне зберігання.

Виходячи з вищевикладеного, вважаю, що підстав для арешту зазначеного вище майна, в частині заборони користування ним, зокрема і тих, які вважав підставами накладення арешту слідчий суддя, станом на день розгляду клопотання, немає. А тому, беручи до уваги надані докази, наявні усі підстави для скасування арешту майна в частині заборони користування таким транспортним засобом.

На підставі наведеного, керуючись ст.174 КПК України,

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сокальського районного суду Львівської області від 08.11.2023р. у кримінальному провадженні №0000337 від 03.11.2023р. на автомобіль марки «MAN LE 18.220» р.н.з. НОМЕР_1 , який згідно із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , без права відчуження власником вищевказаного транспортного засобу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя : ОСОБА_1