Ухвала

25 січня2024 року

м. Київ

справа № 225/1277/16

провадження № 51-354 cк 24

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу від імені захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 30 листопада 2020 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року,

встановив:

На електронну пошту Верховного Суду надійшла касаційна скарга на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 30 листопада 2020 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року, в якій зазначено, що вона подана захисником ОСОБА_4 .

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної статті.

Згідно ч. 4 ст. 427 КПК передбачено, що касаційна скарга підписується особою, яка її подає.

При цьому слід звернути увагу, що, відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», електронний документ - це документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 6 цього Закону, для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису, відповідно до ч. 4 ст. 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Ці вимоги спрямовані на встановлення того факту, що з касаційною скаргою звернулася саме конкретна особа як відповідний учасник провадження у межах закріпленого ст. 425 КПК права на касаційне оскарження.

Так, касаційна скарга, що подана від імені захисника ОСОБА_4 надійшла на електрону адресу Верховного Суду. Проте, зазначений електронний документ не містить цифрового підпису особи яка її подала, оскільки файловий носій на якому міститься особистий ключ не відкривається (згідно акту від 18 січня 2024 року №28/0/164-24) у зв`язку з чим неможливо встановити, що вказана касаційна скарга подана саме захисником ОСОБА_4 .

Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Відповідно до ст. 438 КПК підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК, суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Так, захисник ОСОБА_4 зазначає про незаконність судових рішень щодо ОСОБА_5 , при цьому не наводить конкретних порушень закону, допущених попередніми судами при постановленні оскаржуваних судових рішень, які відповідно до ст. 438 КПК з урахуванням положень статей 370, 412-414, 419 цього Кодексу є підставами для їх скасування.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає захисник, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 50 КПК встановлено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Проте в порушення вимог ч. 4 ст. 427 КПК захисник не долучив до касаційної скарги документів, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог ст. 50 КПК.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають узгоджуватися із приписами ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Разом із тим, прохальна частина поданої касаційної скарги містить альтернативні вимоги про скасування оскаржуваних судових рішень та закриття кримінального провадження, або призначення нового розгляду у суді першої інстанції, що не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК, якою визначені повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Крім того, усупереч положенням ч. 5 ст. 427 КПК захисником ОСОБА_4 не долучено до касаційної скарги копії оскаржуваного вироку суду апеляційної інстанції.

Положеннями ч. 6 ст. 427 КПК передбачено, що до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.

Так, касаційна скарга від імені захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах засудженого ОСОБА_5 подана шляхом її направлення через електронну пошту, при цьому скаржник не врахував, що до касаційної скарги потрібно долучати її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження та учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 КПК кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, однак, касатор в порушення п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК свою касаційну скаргу адресував у Верховний суд України.

За таких обставин необхідно залишити без руху касаційну скаргу, надавши захиснику строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу від імені захисника ОСОБА_4 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 30 листопада 2020 року та вирок Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2023 року щодо ОСОБА_5 , залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3