ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8141/18
провадження № 1-кп/753/191/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2023 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_4 ,

провівши підготовче судове засіданні у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) № 0000022 від 11.10.2017, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

У провадженні Дарницького районного суду міста Києва перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000022 від 11.10.2017, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Вказане кримінальне провадження перебувало на розгляді у судді Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_6 .

У зв`язку із звільненням судді ОСОБА_6 у відставку відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 23.05.2023 № 496/0/15-23, на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 червня 2023 року матеріали кримінального провадження передані на розгляд головуючому судді ОСОБА_1 .

Ухвалами Дарницького районного суду міста Києва від 21 червня 2023 року прийнято матеріали провадження, відновлено судовий розгляд у зв`язку з перебуванням обвинуваченого у розшуку та призначено розгляд цього кримінального провадження до підготовчого судового засідання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просить постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні. Також подав до суду клопотання про проведення спеціального судового провадження.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти призначення обвинувального акта до судового розгляду.

Суд, заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, подане клопотання прокурором, дійшов до таких висновків.

Щодо клопотання про здійснення спеціального судового провадження

Прокурор подав суду клопотання про здійснення спеціального судового провадження.

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України. У цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру за ч. 1 ст. 111 КК України, яке 12.08.2015 направлено за місцем його проживання та роботи. Окрім цього, в офіційному виданні «Урядовий кур?єр» № 102 (5722), 116 (5736) були опубліковані повістки про виклик ОСОБА_5 до органів прокуратури та слідчого для участі у проведенні процесуальних дій. У зв`язку із неприбуттям обвинуваченого до слідчого та через те, що його місцезнаходження невідоме, ОСОБА_5 було оголошено у розшук. Прокурор також вказує, що відповідно до інформації оперативного підрозділу Головного управління Служби безпеки України в АР Крим, ОСОБА_5 на момент проведення досудового розслідування перебував на тимчасово окупованій території - Автономній Республіці Крим, у зв?язку із цим слідчим суддею Херсонського міського суду Херсонської області від 28.03.2018 постановлено ухвалу про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 у цьому кримінальному провадженні. У клопотанні зазначає, що після направлення обвинувального акта до суду стороною обвинувачення та судом здійснювались виклики обвинуваченого. Наведене, на переконання прокурора, свідчить про те, що ОСОБА_5 беззаперечно відомо про наявність кримінального провадження стосовно нього. Також додав, що з 2014 року обвинувачений не перетинав адміністративну межу між АР Крим та територією України, що свідчить про його переховування від правоохоронних органів, останній наразі продовжує перебувати на тимчасово окупованій території, що підтверджується інформацією від Служби безпеки України. На підставі викладеного, з урахуванням того, що стаття КК України, за якою висунуте обвинувачення ОСОБА_5 , дозволяє проводити кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого, прокурор просив клопотання задовольнити та ухвалити рішення про спеціальне судове провадження стосовно ОСОБА_5 .

Захисник ОСОБА_4 , який діє на підставі доручення про надання безоплатної правової допомоги, під час підготовчого судового засідання заперечив проти задоволення клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження. Вважає, що ОСОБА_5 не був належним чином повідомлений про дату та час судових засідань, так як повістки про виклик йому не надсилались належним чином. Своє заперечення щодо клопотання прокурора обґрунтовував й тим, що представником сторони обвинувачення не доведено, що ОСОБА_5 наразі перебуває на тимчасово окупованій території, а відтак відсутні відомості про його ухилення від суду.

Оцінка та мотиви суду

За положеннями п. d ч. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожен має право при розгляді будь-якого пред`явленого йому кримінального обвинувачення як мінімум на такі гарантії на основі цілковитої рівності, зокрема, бути судженим у його присутності.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у цілому гарантує право обвинуваченого на ефективну участь у кримінальному процесі («Муртазалієва проти Росії» (Murtazaliyeva v. Russia) [ВП], § 91). Загалом, вона включає, зокрема, не лише його або її право бути присутнім, але й заслуховувати та спостерігати за провадженням. Такі права маються на увазі в самому понятті змагальної процедури і також можуть випливати з гарантій, які містяться в підпунктах (c), (d) і (e) пункту 3 статті 6 («Стенфорд проти Сполученого Королівства» (Stanford v. the United Kingdom), § 26).

Втім, ані текст, ані суть статті 6 Конвенції не перешкоджають особі за її вільним власним бажанням відмовлятися, прямо або у мовчазний спосіб, від права на гарантії справедливого судового розгляду.

Проте, щоб бути ефективною для цілей Конвенції така відмова повинна встановлюватися недвозначно і повинні бути застосовані мінімальні гарантії, які відповідають її важливості («Пфайфер та Планкл проти Австрії» (Pfeifer and Plankl v. Austria), § 37).

Крім того, вона не повинна суперечити жодному важливому інтересу громадськості («Ермі проти Італії» (Hermi v. Italy) [ВП], § 73; «Сейдович проти Італії» (Sejdovic v. Italy) [ВП], § 86; «Дворскі проти Хорватії» (Dvorski v. Croatia) [ВП], § 100).

Перш ніж можливо стверджувати, що обвинувачений чітко своєю поведінкою відмовився від важливого права, передбаченого статтею 6 Конвенції, необхідно довести, що він міг обґрунтовано передбачити наслідки своєї поведінки («Ермі проти Італії» (Hermi v. Italy) [ВП]). § 74, «Сейдович проти Італії» (Sejdovic v. Italy) [ВП], § 87).

Деякі гарантії, встановлені статтею 6, як от право на адвоката, яке є основоположним правом серед тих, що складають поняття справедливого судового розгляду, та забезпечує ефективність решти гарантій, викладених у статті 6 Конвенції, вимагають спеціального захисту стандарту «усвідомлена та розумна відмова», встановленого у практиці Суду («Дворскі проти Хорватії» (Dvorski v. Croatia) [ВП], § 101; «Піщальніков проти Росії» (Pishchalnikov v. Russia), § 77- 79).

Отже, у разі, коли обвинувачений добровільно відмовляється від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях, то суд у будь-якому випадку має здійснити ретельну перевірку наведеної обставини.

Так, до загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань.

При цьому зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) мають відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст. 7 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), з урахуванням особливостей, встановлених законом та нормами міжнародного права.

Відповідні права та можливості обвинуваченого визначені ст. 42 КПК України.

Можливість судового розгляду справи у кримінальному проваджені у разі неприбуття обвинуваченого за викликом суду шляхом здійснення спеціального судового провадження передбачена у ч. 3 ст. 323 КПК України.

Під час розгляду клопотання про спеціальне судове провадження, а також з урахуванням висловлених учасниками аргументів, суд має встановити:

- чи передбачає КПК України спеціальне судове провадження щодо злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа;

- чи знав або чи повинен був знати обвинувачений про розпочате кримінальне провадження і чи підтверджується це матеріалами, доданими до клопотання;

- чи переховується обвинувачений від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором тощо.

Щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 .

Так, за змістом абз. 1 ч. 3 ст. 323 КПК України передбачено, що судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

ОСОБА_5 висунуто обвинувачення у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, а саме: наданні іноземній державі та її представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 297-1 КПК України обвинувачення особи у вчиненні злочину, передбаченого ст. 111 КК України, надає можливість суду здійснювати судовий розгляд за відсутності такого обвинуваченого, тобто здійснювати спеціальне судове провадження.

Щодо обізнаності обвинуваченого про розпочате щодо нього кримінальне провадження

Під час розгляду цього кримінального провадження наявні всі засоби і можливості дотримання стандартів судового розгляду, викладені у Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 75(11) від 19 січня 1973 року «Про критерії, які регламентують розгляд, що проводиться у відсутність обвинуваченого», якою регламентується, зокрема, що справу жодної особи не може бути розглянуто, якщо до цього її ефективно протягом часу, що дозволяє їй з`явитися в суд і підготувати свій захист, не було оповіщено повістками, якщо тільки не буде встановлено, що вона навмисно прагнула уникнути правосуддя. Повістки повинні вказувати на наслідки неявки обвинуваченого на розгляд.

У рішенні ЄСПЛ «Медєніца проти Швейцарії» суд зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Відповідно до позиціі? ЄСПЛ, викладеноі? в рішенні у справі «Колоцца проти Італіі?», для забезпечення можливості обвинуваченому реалізувати своі? права у кримінальному процесі він має бути обізнаним про здіи?снення судового розгляду щодо нього, а відмова від таких прав має бути недвозначною.

Ключове значення у цьому випадку має відігравати повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (рішення ЄСПЛ у справі «Сейдовіч проти Італії»).

Досліджуючи питання обізнаності обвинуваченого про наявне щодо нього кримінальне провадження, суд, в першу чергу, повинен врахувати активність представників сторони обвинувачення на стадії досудового розслідування.

Так, судом встановлено, що повідомлення про підозру у зв`язку з неможливістю вручення письмового повідомлення про підозру особисто з підстав відсутності ОСОБА_5 за місцем проживання в Україні, а також відсутністю відомостей про точне місцезнаходження, відповідно до вимог ст. 135 КПК України було здійснено у передбачений КПК України спосіб та вжито додаткових заходів щодо вручення повідомлення про підозру.

Надалі, ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 28 березня 2018 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000022.

З матеріалів також встановлено, що сторона обвинувачення вживала заходів щодо повідомлення ОСОБА_5 про здійснення щодо нього спеціального досудового розслідування кримінального провадження за № № 0000022 шляхом публікації відповідного повідомлення у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора, що підтверджується доданими до клопотання прокурора матеріалами.

Підтвердженням того, що ОСОБА_5 обізнаний про розпочате кримінальне провадження щодо нього є й те, що він викликався органом досудового розслідування повістками про виклик поштовим зв`язком з серпня 2015 року за останньою відомою адресою його проживання: АДРЕСА_1 .

Надалі, 08 травня 2018 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні.

Після направлення обвинувального акта до суду, Дарницьким районним судом міста Києва також здійснювалися виклики обвинуваченого шляхом надсилання ряду повісток про виклик ОСОБА_5 у судові засідання як шляхом їх направлення засобами поштового зв`язку за адресою місця проживання та роботи, так і електронними засобами зв`язку йому безпосередньо через електронну пошту та месенджери Telegram й Viber.

Загалом судом від призначення обвинувального акта до підготовчого судового засідання до завершення проведення підготовчих дій проведено чотири судових засідання: 20 липня 2023 року, 05 жовтня 2023 року, 19 жовтня 2023 року та 16 листопада 2023 року.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком; здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

Відповідно до наданого суду акту загальної канцелярії Дарницького районного суду м. Києва від 01 вересня 2023 року, підписаного начальником відділу та провідними консультантами, вбачається неможливість відправлення повістки суду обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки з 27 березня 2014 року АТ «Укрпошта» припинила приймання та пересилання до материкової частини України всіх видів поштових відправлень, адресованих на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим (а.к.п. 129-121, т. 1).

До вказаного акта доданий лист АТ «Укрпошта», з якого вбачається, що з 27 березня 2014 року Укрпошта була змушена припинити приймання до пересилання до материкової частини України всіх видів поштових відправлень, адресованих на тимчасово окуповані території АР Крим та м. Севастополя, а також розпочати повернення поштових відправлень та коштів за їх пересилання відправникам.

Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» питання поштового обміну з тимчасово окупованими територіями України не врегульовано.

Відновлення діяльності АТ «Укрпошта» на тимчасово окупованих територіях України може відбутися тільки після відновлення конституційного ладу на цих тимчасово окупованих територіях.

Отже, надсилання судових викликів засобами поштового зв`язку на адресу АДРЕСА_1 , є неможливим.

Щодо зауважень захисника ОСОБА_4 з приводу того, що ОСОБА_5 не викликався у судові засідання у порядку, передбаченому КПК України, слід зазначити таке.

Завданням судового виклику є донесення інформації до особи відповідним органом чи службовою особою про необхідність прибути їй до певного місця для проведення процесуальної дії. За невиконання обов`язку щодо прибуття передбачені процесуальним законом наслідки, одним із яких є й призначення спеціального судового провадження (ч. 5 ст. 139 КПК України).

Так, за змістом ч. 8 ст. 135 КПК України передбачено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою, сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Таким чином, особа вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Вказані положення процесуального закону судом були дотримані.

З моменту прийняття матеріалів справи стосовно ОСОБА_5 до свого провадження, судом надсилались повістки до опублікування та були шість разів опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» 23 червня 2023 року № 125 (7523) (а.к.п. 104, т. 1), 15 липня 2023 року № 141 (7539) (а.к.п. 114, т. 1), 02 вересня 2023 року № 177 (7575) (а.к.п. 124, т. 1), 29 вересня 2023 року № 196 (7594) (а.к.п. 140, т. 1), 13 жовтня 2023 року № 206 (7604) (а.к.п. 157, т. 1) та 15 листопада 2023 року № 229 (7627) (а.к.п. 180, т. 1).

Також від початку здійснення підготовчих дій суд надсилав для опублікування повістки на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора, зокрема, 14 липня 2023 року (а.к.п. 115, т. 1), 01 вересня 2023 року (а.к.п. 123, т. 1), 19 вересня 2023 року (а.к.п. 138, т. 1), 12 жовтня 2023 року (а.к.п. 156, т.1) та 10 листопада 2023 року (а.к.п. 178, т.1), де публікувались повідомлення органом досудового розслідування під час досудового розслідування.

Повідомлення про виклик до суду були опубліковані на офіційному вебсайті Дарницького районного суду м. Києва 15 червня 2023 року (а.к.п. 105, т. 1), 28 червня 2023 рок (а.к.п. 116, т. 1), 24 липня 2023 року (а.к.п. 122, т. 1), 18 вересня 2023 року (а.к.п. 139, т. 1), 06 жовтня 2023 року (а.к.п. 155, т. 1) та 23 жовтня 2023 року (а.к.п. 179, т. 1).

Наведене спростовує доводи сторони захисту про неналежне повідомлення ОСОБА_5 про день, час та місце розгляду справи, оскільки судом, окрім іншого, вживались ще й додаткові заходи задля повідомлення обвинуваченого про дату та час судових засідань.

Так, про дату та час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 повідомлявся й через його особисту електронну пошту « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Поміж того суд також встановив, що ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території у Автономній Республіці Крим продовжує здійснювати політичну діяльність, що підтверджується даними з відкритих джерел, зокрема інформації на офіційному вебсайті партії «Справедливая Россия», через те судом направлялись повістки про виклик у PDF-форматі на електронні адреси зазначеної політичної сили (а.к.п. 175-177, т. 1).

Також у ході проведення підготовчих дій, стороною обвинувачення було долучено до матеріалів справи інформацію щодо актуального номеру телефону, який наразі використовує ОСОБА_5 .

У свою чергу судом через застосунки Viber та Telegram дублювались повістки обвинуваченому про виклик до суду, відповідно до наявного звіту значок, який з`явися у застосунку Viber, є знак - дві галочки, що вказує на повідомлення, яке вже відправлено та доставлено на застосунок отримувача (а.к.п. 125-128, т. 1).

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про обізнаність ОСОБА_5 про наявність кримінального провадження стосовно нього та стадію, на якій це провадження перебуває на теперішній час.

Окремо суд вважає за необхідне надати оцінку твердженням захисника ОСОБА_4 про те, що стороною обвинувачення не доведено факт користування ОСОБА_5 цим номером телефону.

Суд зазначає про те, що цей номер телефону був здобутий уповноваженими особами оперативним шляхом та наданий суду. Окрім цього, ОСОБА_5 розмістив свою світлину у застосунку Viber, останній є особою публічною, відомою, фотографії з ним є у вільному доступі, відтак наведене дає суду всі підстави стверджувати про використання зазначених мобільних додатків саме ОСОБА_5 .

Додатково суд також вважає за необхідне наголосити, що Viber та Telegram це додатки для обміну особистою інформацією, а одна з опцій яка їм притаманна є можливість бачити статус контакту, тобто розуміти, в мережі він чи ні, а якщо ні, то коли був в мережі останній раз.

Так, суд встановив, що інформація про мережевий статус номеру мобільного зв`язку ОСОБА_5 періодично оновлюється, останні дані відвідин у Viber 08 листопада 2023 року та 07 листопада 2023 року у застосунку Telegram.

Отже, суд може констатувати, що цей номер мобільного зв`язку зберігає свою актуальність і на сьогоднішній день та обвинувачений користується таким.

Таким чином, суд та сторона обвинувачення приділили особливе значення охороні прав і законних інтересів ОСОБА_5 як учасника кримінального провадження, забезпечивши при цьому, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті положень ст. 2 КПК України, з дотриманням усіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням установлених законом особливостей щодо повідомлення особи про розгляд кримінального провадження стосовно нього.

Щодо переховування обвинуваченого від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором

З огляду на здійснені виклики і повідомлення в рамках кримінального провадження, суд оцінює дії обвинуваченого у питанні встановлення факту його переховування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до висновку, який міститься у постанові Верховного Суду України від 19.03.2015 (№ 5-1кс15), під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінального провадження) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду.

Право людини і громадянина на судовий захист належить до громадянських прав, причому, містить в собі юридичну гарантію від свавілля як з боку держави, так і окремих осіб. Держава має забезпечувати захист прав особи, у тому числі шляхом реалізації завдань кримінального судочинства.

Завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний. Отже, забезпечення гарантії того, що особа, якій у встановленому порядку висунуте обвинувачення у вчиненні злочину, має постати перед судом, спрямоване на захист не тільки інтересів усього суспільства, але й кожного окремого громадянина держави.

Значущим у розумінні практики ЄСПЛ видається знаходження компромісу між санкціями, що вводяться законодавцем щодо обвинуваченого, який не з`явився до суду, і його процесуальними правами, що гарантують справедливість судового розгляду. Європейський суд у подібних справах окремо досліджує як заходи, що були вжиті владою для запобігання відмов обвинуваченого від присутності на слуханнях справи, так і в цілому наявність у влади можливості вживати відповідні заходи у конкретних обставинах.

Як зазначалося у рішенні ЄСПЛ у справі «Еліезер проти Нідерландів», право на участь у розгляді справи, гарантоване статтею 6 Конвенції, не є абсолютним, і має існувати розумна пропорційність між використовуваними засобами та метою, яку прагнуть досягти. Відповідні обмеження не повинні перешкоджати здійсненню права таким чином або до такої міри, що порушується сама суть права. Сумісність обмежень, передбачених національним законодавством, з правом доступу до суду, гарантованим статтею 6 Конвенції, має залежати від особливостей конкретного провадження. Загалом неможливо зробити висновок, що процедура, яка прагне збалансувати «конкретні інтереси сторін, які приймають участь» (particular interests involved) є несправедливою.

Як зазначив ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії», заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті власних інтересів (рішення ЄСПЛ від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Німеччини»).

Отже, абсолютно очевидно, що ОСОБА_5 усвідомлює, що у нього вже виник юридичний обов`язок постати перед судом, однак він ухилився від виконання цього обов`язку.

Суд також може констатувати, що він мав можливість брати участь у судовому розгляді кримінального провадження як особисто (у тому числі і в режимі відеоконференції), так і шляхом залучення захисника за власним вибором, якщо б мав таке бажання.

У той же час, доводи захисника ОСОБА_4 з приводу відсутності доказів перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території суд вважає безпідставними, оскільки такі спростовуються дослідженими матеріалами провадження у їх сукупності, наданими суду в межах вирішення клопотання про спеціальний судовий розгляд.

Так, з долученої стороною обвинувачення відповіді головного управління Служби безпеки України в Автономній Республіці Крим вбачається, що місцем реєстрації ОСОБА_5 наразі є АДРЕСА_1 . У ході проведення контррозвідувальних та оперативно-розшукових заходів отримано відомості, що обвинувачений ОСОБА_5 08 вересня 2019 року був обраний головою постійного комітету Законодавчого зібрання міста Севастополя (а.к.п. 161-162, т. 1).

Окрім цього, як вже зазначалось судом, ОСОБА_5 на сьогоднішній день продовжує здійснювати політичну діяльність у тимчасово окупованій АР Крим, що підтверджується даними з відкритих джерел, зокрема відомостями з сайту партії «Справедливая Россия» за листопад 2023 року.

Таким чином, стороною обвинувачення надано суду докази переховування ОСОБА_5 від органів слідства та суду.

Аналіз загального змісту наведеної судової практики, з урахуванням конкретних обставин цього провадження, дозволяє дійти висновку про можливість здійснювати подальший розгляд у формі спеціального судового провадження з дотриманням норм міжнародного законодавства в сфері захисту прав людини, та що такий розгляд не призводить до порушення ст. 6 Конвенції, положень Конституції України, та положень КПК України.

Суд також вважає, що подальший розгляд кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР за № 0000022, шляхом здійснення спеціального судового провадження не порушуватиме права обвинуваченого на справедливий суд.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази належним чином доведено, що обвинувачення ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000022 від 11.10.2017, висунуте щодо злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, тобто входить до переліку злочинів, зазначених у ч. 2 ст. 297-1 КПК України, обвинувачений ОСОБА_5 повідомлений про розгляд судом кримінального провадження стосовно нього шляхом направлення судових повісток безпосередньо йому за місцем проживання та роботи, через те очевидно обізнаний про розгляд кримінального провадження, має змогу отримувати інформацію щодо розгляду цього кримінального провадження, переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленого клопотання прокурора ОСОБА_3 .

Суд звертає увагу, що обвинувачений у подальшому має можливість у будь-який момент протягом судового провадження з`явитися до суду для особистої участі у розгляді кримінального провадження та має усі законні можливості для оскарження рішень, прийнятих судом у кримінальному провадженні за № 0000022 від 11.10.2017, і на перегляд остаточного рішення суду у цьому провадженні.

Щодо обов`язкової участі захисника

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КПК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні, у тому числі, щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне судове провадження, з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового засідання суд ухвалами від 05 жовтня 2023 року, 19 жовтня 2023 року призначав обвинуваченому захисника лише на час проведення підготовчого судового засідання, виходячи також з тієї обставини, що здійснювались дії на повідомлення ОСОБА_5 про розгляд кримінального провадження стосовно нього та не порушення права останнього на вільний вибір захисника.

З урахуванням рішення, прийнятого за наслідками проведення підготовчого судового засідання, а саме про проведення спеціального судового провадження, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому захисника за рахунок держави.

Одноособовий склад суду

Прокурором також в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про здійснення провадження щодо ОСОБА_5 суддею одноособово.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 КПК України передбачено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється суддею одноособово.

Втім, з цього положення передбачені виключення, зокрема встановлені частиною 2 цієї статті, що стосується тяжкості злочину, у якому обвинувачується особа.

У свою чергу, з положень абз. 1 ч. 2 ст. 31 КПК України вбачається, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

Дійсно, санкція частини 1 ст. 111 КК України, за якою висунуто обвинувачення ОСОБА_5 передбачає одне основне покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Разом з тим, з урахуванням тієї обставини, що законодавець у наведеному абз. 1 ч. 2 ст. 31 КПК України використав обмежувально-вказівну частку «лише» і стосовно саме обвинуваченого як учасника судового розгляду, який може таке клопотання заявити, то на підставі ч. 1 ст. 31 КПК України судовий розгляд має здійснюватися суддею одноособово за неможливості з`ясувати позицію обвинуваченого. Водночас захисник на колегіальному розгляді провадженні також не наполягав.

Отже, кримінальне провадження підсудне Дарницькому районному суду м. Києва, обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування складено відповідно до положень статей 291, 292 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження судом під час підготовчого судового засідання не встановлено, істотних порушень вимог КПК України при складанні обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, які б перешкоджали призначенню цього обвинувального акта до судового розгляду судом не встановлено, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Судове засідання у цьому кримінальному провадженні з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження необхідно проводити відкрито.

Для участі у судовому засіданні викликати сторони кримінального провадження: прокурора прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, захисника.

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 у кримінальному провадженні за № 0000022 від 11.10.2017, а також інформацію про процесуальні документи, надсилати та публікувати відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 376, 297-1, 314, 315-316, 323, 369-372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , задовольнити.

Здійснювати Дарницьким районним судом м. Києва спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000022 від 11.10.2017, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, на 15 годину 00 хвилин 06 грудня 2023 року.

Призначити захисника за рахунок держави обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000022 від 11.10.2017.

Виконання ухвали покласти на Регіональний центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві.

Зобов`язати директора Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві забезпечити належну явку захисника у наступне судове засідання до Дарницького районного суду м. Києва, за адресою: м. Київ, вул. Севастопольська, 7/13, у зазначеному кримінальному провадженню, яке призначене на 15 год. 00 хв. 06 грудня 2023 року.

Судовий розгляд здійснювати у відкритому судовому засіданні суддею одноособово.

Для участі у судовому засіданні викликати сторони кримінального провадження: прокурора прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, захисника.

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000022 від 11.10.2017, а також інформацію про процесуальні документи, надсилати та публікувати відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1