УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001118, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідування №0001118 від 11.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, група осіб, за попередньою змовою, використовуючи вантажні транспортні засоби, здійснюють збут, зберігання та транспортування з метою збуту незаконно виготовленого пального, яке є підакцизним товаром, що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.

Особи що задіяні у протиправної діяльності групі чітко розподілили між собою ролі та діють відповідно до них. Вони ретельно приховують свої зв`язки та контакти, місця виготовлення зберігання, транспортування та збут незаконно виготовлених підакцизних матеріалів.

Учасники групи спілкуються між собою із застосування засобів конспірації, використовують номери телефонів, які відомі визначеному колу осіб та постійно їх змінюють. Плани та обставини скоєння злочинів обговорюють таємно, ретельно приховують свої зв`язки та маршрут пересування.

Зокрема, в ході проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що особи причетні до вчинення даного кримінального правопорушення, фальсифіковані паливно-мастильні матеріали (далі ПММ), зберігають у резервуарі невідомого на даний час об`єму, який переховують у вантажних причепах, надземних та підземних резервуарах. Крім цього, зафіксовано збут паливних матеріалів на території Одеської області, який здійснюється причетною до вчинення даного кримінального правопорушення групою осіб конспіровано, не маючи на це відповідних дозволів.

Відомо, що вказані вище особи, для транспортування фальсифікованих пально-мастильних матеріалів використовують власний та транспорт який перебуває у їх користуванні. З метою прикриття своєї злочинної діяльності у вантажне відділення вказаних транспортних засобів розміщують ємності різного об`єму в які завантажуються пально-мастильні матеріали для їх транспортування та подальшого збуту.

Відповідно до відповідей з Південного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці та ГУ Держаної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області, діяльність щодо виготовлення, зберігання та реалізації паливно-мастильних матеріалів, без дозвільних документів на зазначений вид діяльності, використання матеріально-технічного забезпечення, на яке не отримано дозволу, сертифікатів та декларацій, які не пройшли експертизу з питань охорони праці, становить загрозу для життя і здоров`я людей.

Під час досудового розслідування, з метою повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування оперативному підрозділу Управління служби безпеки України в Одеській області в порядку п. 3 ч. 2 ст. 40 та ст. 41 КПК України, скеровано доручення на проведення розшукових дій щодо встановлення осіб, які причетні до вказаного кримінального правопорушення.

На виконання доручення з Управління служби безпеки України в Одеській області надійшли матеріали, відповідно до яких встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетна група осіб, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 які задіяні в незаконній реалізації пального, та для здійснення своєї незаконної діяльності знімають будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, у органу досудового розслідування виникла необхідність у проведенні обшуку домоволодіння за місцем тимчасового мешкання осіб задіяні в незаконній реалізації пального, за адресою: АДРЕСА_1 , з метою повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні, виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знарядь та предметів, які могли використовуватися для організації вчинення злочину, виявлення та збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Так, 26.12.2023 в порядку ст. 236 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді, проведено санкціонований домоволодіння за місцем тимчасового мешкання осіб задіяні в незаконній реалізації пального, за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі, які мають вагоме значення для встановлення об`єктивної істини у вказаному кримінальному провадженні, а саме:

-мобільний телефон марки «Iphone» моделі «12 Pro» imei: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім картою мобільного оператора ПрАТ «Водафон» НОМЕР_3 , у прозорому чохлі;

-мобільний телефон марки «Iphone» моделі «14 Pro» чорного кольору з чохлом чорного кольору ;

-банківська картка ПАТ «КБ Приват Банк» № НОМЕР_4

-банківська карта «Monobank» № НОМЕР_5

-грошові кошти у сумі 169694 гривень, а саме:

-купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень у кількості 224 (двісті двадцять чотири) на загальну суму 112500 (сто дванадцять тисяч п`ятсот) гривень

-купюри номіналом 1000 (тисячу) гривень у кількості 24 (двадцять чотири) штуки на загальну суму 24000 (двадцять чотири тисячі) гривень

-купюри номіналом 200 (двісті) гривень в кількості 106 (сто шість) купюр на загальну суму 21 200 (двадцять одна тисяча двісті) гривень

-купюри номіналом 100 (сто) гривень у кількості 116 (сто шістнадцять) штук на загальну суму 11600 (одинадцять тисяч шістсот) гривень

-купюри номіналом 50 гривень у кількості 7 (сім) штук на загальну суму 350 гривень

-купюри номіналом 2 (дві) гривні в кількості 2 штук

-купюри номіналом 20 (двадцять) гривень у кількості 2 штуки

-грошові кошти 3905 доларів США , а саме:

-купюри номіналом 100 доларів США у кількості 33 (тридцять три) штуки на загальну суму 3300 (три тисячі триста) доларів США

-номіналом 50 (п`ятдесят) доларів США у кількості 12 дванадцять штук на загальну суму 600 (шістсот) доларів США

-купюра номіналом 5 (п`ять) доларів США у кількості 1 штука

Крім цього, у сумці ОСОБА_7 виявлено та вилучено:

-купюри номіналом 500 (п`ятсот) гривень у кількості 17 штук на загальну суму 8500 гривень

-купюри номіналом 200 (двісті) гривень у кількості 13 штук на загальну суму 2600 гривень

-по одній купюрі номіналами 20,50, 1, 2 на загальну суму 73 гривні.

Постановою слідчого від 26.12.2023 вище перелічене, вилучене в ході обшуку майно, у відповідності до ст. 98 КПК України, визнано речовими доказами.

Слідча звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, з матеріалів, доданих з клопотанням вбачається, що слідчою під час складання вищевказаного клопотання не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України.

Так, на думку слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке.

Прокурором при складанні клопотання про накладення арешту на майно не дотримані вимоги п.3 ч.2 ст.171 КПК України, оскільки у матеріалах, долучених до клопотання відсутні відомості про власника вилученого майна, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння вилученого майна, а саме вилучених грошових коштів, мобільних телефонів, банківських карток, підтвердження користування чи розпорядження ними підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Крім того, в клопотанні не було наведено відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, вилученого під час проведення 26.12.2023 року обшуку за місцем тимчасового мешкання осіб, які за версією слідства задіяні в незаконній реалізації пального, за адресою: АДРЕСА_1 , посилання причетності такого майна до кримінального провадження №0001118, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України, розпочатого за фактом вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із збутом, зберіганням та транспортуванням з метою збуту незаконно виготовленого пального, яке є підакцизним товаром, його відповідності критеріям, передбаченим ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів.

Також, прокурором до клопотання, яке подано слідчому судді не надано документів щодо власників вилучених грошових коштів та їх відношення до можливого вчинення кримінального правопорушення.

Згідно вимог ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 КПК України, оскільки не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

За наявних недоліків клопотання та долучених до нього матеріалів слідчий суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути його.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що на теперішній час наявні всі правові підстави для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001118, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.204 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1