Справа № 442/27/24
Провадження № 1-кп/442/92/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000982 від 05.11.2023 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сургут Тюменської області російської федерації, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, має на утриманні малолітню дитину,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5

встановив:

Судом визнано доведеним, що 05.11.2023, близько 20 год. 40 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи неподалік кальян-бару «LOFT», що на вул. Ковальській, 3, в місті Дрогобич, Львівської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в етані алкогольного сп`яніння, штовхнув лівою рукою працівника правоохоронного органу - солдата стрільця-санітара Окремої патрульної роти м.Дрогобич (військова частина НОМЕР_1 ) Національної гвардії України ОСОБА_6 , який перебував у форменому одязі та, відповідно до відповідно до ст.ст. 1, 2, 12 Закону України «Про Національну гвардію України», був при виконанні завдань із забезпечення охорони громадської безпеки і порядку, після чого умисно завдав ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в ділянку лівої вилиці та один удар в ділянку шиї, чим спричинив останньому закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу мозку, яка відноситься до легкого ступеню тяжкості тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 умисно заподіяв працівникові правоохоронного органу легке тілесне ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Будучи допитаним у ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 , винуватим себе у вчиненні інкримінованому йому кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. Пояснив, що в той день дуже багато випив різного алкоголю і не пам`ятає з чого все почалось і як все відбувалось. Страждає розладами психіки через неодноразові контузії на війні.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире розкаяння.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Суд враховує також стан здоров`я обвинуваченого, його характеристику та ставлення до скоєного.

При обранні виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до не тяжких, обставини та характер його вчинення, особу винного, те, що свою вину у вчиненому визнав, розкаюється у вчиненому.

Враховуючи вищенаведене, особу ОСОБА_3 , задовільний стан його здоров`я, вік, характеристику за місцем проживання, те, що не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, суд вважає, що виправлення і перевиховання останнього можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачений раніше не судимий, у вчиненому розкаявся та усвідомив наслідки своїх дій, має на утриманні малолітню дитину, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України. Щодо тривалості іспитового строку, то такий строк слід встановити на 1 рік. Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого в період дії іспитового строку, на нього слід покласти обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.

Цивільний позов не заявлено.

Витрати на залучення експертів у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

З речовими доказами слід вчинити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 345 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 : 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк засудженому ОСОБА_3 рахувати з дати проголошення вироку.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1