Провадження № 1-кп/127/637/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вінниці, в режимі відеоконференції в порядку дистанційного судового провадження із захисником, клопотання адвоката ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, а також клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч.3 ст. ст. 206-2, ч.3 ст. 27, ч.3 ст.358, ч.3 ст. 27, ч.4 ст. 358 КК України, відомості про які внесено 27.11.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Вінницького міського суду Вінницької області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою ще на 60 днів, залишивши заставу, визначену обвинуваченому ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2023 в тому ж розмірі, а саме в сумі 25 000 000 (двадцять п`ять мільйонів) грн та на тих же підставах. Клопотання мотивує тим, що ризики, які стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, продовжують існувати. Підстав для зміни чи скасування обраного запобіжного заходу наразі немає. Прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам. Письмове клопотання просив долучити до матеріалів кримінального провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що надалі замість захисника ОСОБА_6 його інтереси під час судового розгляду даного кримінального провадження буде захищати захисник ОСОБА_5 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просила суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою ще на 60 днів. Вважає дане клопотання необґрунтованим та безпідставним. Зазначає, що прокурором не наведено жодних нових вагомих ризиків, які б вказували на необхідність продовження саме такого запобіжного заходу. Натомість просила суд змінити своєму підзахисному попередньо обраний запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. У випадку продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила суд зменшити попередньо визначений розмір застави, оскільки він є непідйомним для її підзахисного, враховуючи його майновий стан та необґрунтованим, з огляду на тяжкість інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання та думку свого захисника.

Представник потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ОСОБА_9 попередньо подав до суду письмову заяву про проведення судового засідання, призначеного на 11.12.2023 без його участі.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, клопотання захисника обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, вислухавши думку обвинуваченого, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих у кримінальному провадженні, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу, суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Також суд враховує положення п. с) ч. 1 ст. 5 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» відповідно до якого, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, суд при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу повинен встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано фактом вчинення тяжкого злочину, оскільки справжні інтереси суспільства, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими причинами в сукупності для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України»).

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

07.10.2022 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено заставу в розмірі 41 138 000 (сорок один мільйон сто тридцять вісім тисяч) грн. 10.11.2022 Вінницьким апеляційним судом прийнято рішення про залишення підозрюваного під вартою та зменшено суму застави до 25 000 000 (двадцять п`ять мільйонів) грн. В подальшому обраний обвинуваченому запобіжний захід було неодноразово продовжено. Востаннє 18.10.2023 Вінницьким міським судом Вінницької області до 16.12.2023 включно.

По даному кримінальному провадженню ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні корисливих злочинів, за які, в разі доведення його винуватості, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі на певний строк з конфіскацією майна. Тому, на переконання суду, існує ризик того, що у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який, останній може переховуватись від суду з метою уникнення можливого призначеного судом покарання та взагалі покинути територію України.

Також судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків по даному кримінальному провадженню, з метою зміни останніми показань на його користь.

Крім того, перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за умисні злочини.

Однією із цілей продовження обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є зведення до мінімуму можливості ОСОБА_4 контактувати з іншими особами, окрім як у межах, достатніх для забезпечення встановлених законом прав обвинуваченого.

Водночас, застосування запобіжного заходу навіть у виді цілодобового домашнього арешту не позбавлятиме ОСОБА_4 можливості користуватись сучасними засобами комунікацій, приймати відвідувачів тощо, а також не убезпечить від ризику переховування від суду.

Враховуючи вищевикладене, запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України неможливо, окрім як шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу виді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

У зв`язку із тим, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, застосування застави у розмірі, меншому ніж 25 000 000 (двадцять п`ять мільйонів) грн, на даній стадії судового розгляду кримінального провадження, не зможе забезпечити виконання обвинуваченим обов`язків, покладених судом у разі внесення застави.

При цьому суд вважає необхідним зауважити, що від дати надходження кримінального провадження до суду постійне затягування судового розгляду відбувається саме зі сторони захисту, в зв`язку з чим у суду наразі немає можливості перевірити перелічені прокурором ризики, оскільки письмові докази стороною обвинувачення суду ще не надано.

Стан здоров`я та вік обвинуваченого ОСОБА_4 дозволяють утримувати його під вартою, протилежного стороною захисту не наведено.

Законність раніше винесених рішень про продовження строків тримання під вартою ОСОБА_4 перевірялася Вінницьким апеляційним судом під час розгляду апеляційних скарг сторони захисту на вищезазначені ухвали.

Крім того, 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан на території України, що унеможливлює на даний час здійснення належного контролю за поведінкою обвинуваченого та запобігання вищезазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України в разі обрання менш суворого запобіжного заходу.

Відтак, враховуючи вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою ще на 60 днів з раніше визначеним розміром застави.

На переконання суду, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про зміну ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який залишити без задоволення.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою ще на 60 днів, з 11.12.2023 до 08.02.2024 включно.

Заставу, визначену ОСОБА_4 ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2023 залишити в тому ж розмірі, а саме в сумі 25 000 000 (двадцять п`ять мільйонів) грн та на тих же підставах.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання та прокурору Вінницької обласної прокуратури для відома.

На ухвалу суду про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя: