Справа № 307/94/19
Провадження №1-кп/307/253/23
УХВАЛА

про відмову у задоволенні скарги

09 лютого 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001377 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

ОСОБА_6 23 січня 2019 року в порядку ч. 3.ст. 303 КПК України подав скаргу на дії слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області про відмову у визнанні його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги посилався на те, що 19 грудня 2018 року він звернувся до Тячівського відділу поліції із заявою про визнання його потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

У вказаному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру за підробку державного акту серії IV ЗК № 039300, який міститься у матеріалах кримінального провадження, виданого на ім`я ОСОБА_6 .

Однак, 21 грудня 2018 року заступником начальника СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 .

Вважає дану постанову незаконною у зв`язку із тим, що така мотивована тим, що ОСОБА_6 не обґрунтовано чим саме йому завдана шкода.

Однак, слідчий не звернув увагу на той факт, що предметом доказування та доведення вини підозрюваного є наявність чи відсутність підробки державного акта, виданого саме на ім`я ОСОБА_6 .

Оригінал державного акта вилучений у потерпілого, знаходиться в матеріалах кримінального провадження, що перешкоджає повноцінно володіти, користуватися та розпоряджатися власною земельною ділянкою, так як дана ситуація створює обмеження у праві власності на земельну ділянку, що завдає йому матеріальної шкоди.

Також, у випадку визнання підозрюваного винним постане питання дійсності державного акта, його повернення чи залишення в матеріалах справи, що вказує на прямий зв`язок як потерпілого у справі ОСОБА_6 від ймовірної підробки підозрюваним акта та буде впливати на майновий стан потерпілого.

З вересня 2015 року оригінал державного акта знаходиться в матеріалах справи позбавляє ОСОБА_6 повноцінно реалізовувати своє право власності, що додатково завдає моральної шкоди, яка виявляється в постійних моральних стражданнях, порушенні нормального ритму життя, внесенні невизначеності у повсякденному побуті, що впливає на стан його душевного здоров`я, оскільки ОСОБА_6 є особою похилого віку.

На ці обставини не звернув уваги слідчий, що призвело до винесення незаконної, на його думку, постанови та просить дану постанову скасувати (том 1 а. с. 21-22).

Дослідивши обставини скарги, постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_6 у даному кримінальному провадженні, вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 303 КПК України, під час підготовчого судового засідання можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, передбачені про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою та рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Як вбачається з фабули витягу з ЄРДР за № 0001377 ОСОБА_8 16 вересня 2015 року звернувся до Тячівського РВ УМВС України в Закарпатській області із заявою про те, що невідомі особи підробили та внесли неправдиві відомості в державний акт на право приватної власності на землю серії IV ЗК № 039300 від 11 березня 1999 року на ім`я ОСОБА_6 на земельну ділянку, яка розташована в АДРЕСА_1 (дата реєстрації провадження виділення матеріалів досудового розслідування 14 листопада 2018 року) ( том 1 а. с. 1).

Із постанови, винесеної заступником начальника слідчого відділення Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 21 грудня 2018 року видно, що ОСОБА_6 відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України з посиланням на те, що у поданій 19.12.2018 року ОСОБА_6 заяві не зазначено чим спричинено йому моральної, фізичної або майнової шкоди, крім того, у ході досудового розслідування також не здобуто жодних даних, які б вказували, що ОСОБА_6 діями Солотвинського селищного голови ОСОБА_4 спричинено будь-яку шкоду (том. 1 а. с. 228, 231-232).

Відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. Частина 5 цієї статті зазначає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині 1 цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Вирішуючи питання щодо правомірності відмови слідчим у визнанні ОСОБА_6 потерпілим у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, суд виходить з наступного.

Згідно правової позиції Великої палати Верховного Суду від 16.01.2019 року, справа № 439/397/17, поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода.

Поняття «потерпілий» в кримінально-правовому значенні є первинним щодо його розуміння в кримінальному процесі, оскільки в кримінальному праві потерпілий з`являється об`єктивно, в результаті вчинення саме проти нього кримінального правопорушення.

Таким чином, потерпілий у кримінально - правовому розумінні як жертва посягання з`являється вже з моменту вчинення такого посягання, незалежно від того, чи закріплений такий статус процесуально.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 358 КК України відноситься до кримінальних правопорушень з формальним складом для наявності об`єктивної сторони якого не є обов`язковим настання суспільно-небезпечних наслідків, зокрема спричинення шкоди, а тому це кримінальне правопорушення вважається закінченим з моменту вчинення особою хоча б однієї із зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 358 КК України дій.

Тобто, склад цього правопорушення є формальним, який вважається закінченим з моменту вчинення, а сам факт можливого підроблення і використання офіційних документів не може бути розцінений як злочин, вчинений щодо конкретної особи.

Разом з цим, для визнання особи потерпілою, злочин за своєю конструкцією повинен мати матеріальний склад, тобто містити у собі таку обов`язкову ознаку об`єктивної сторони, як певні суспільно-небезпечні наслідки. У злочинах з матеріальним складом обов`язково повинен бути присутній причинний зв`язок між самим діянням і суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_6 не надано доказів, які б свідчили про те, що кримінальним правопорушенням, за ознаками ч.1 ст. 358 КК України йому завдано шкоди, слідчий правомірно дійшов до переконання про відмову у визнанні його потерпілим.

Крім цього, згідно поданої представником ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_9 заяви від 24 січня 2024 року видно, що ОСОБА_6 відмовляється від клопотань про визнання його потерпілим та будь-яких інших клопотань.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 від 21 грудня 2018 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 14 лютого 2024 року о 14 год.

Суддя ОСОБА_1