Справа № 309/2146/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.11.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/172/23 за апеляційною скаргою заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 30.01.2023.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , неодружений, непрацюючий, несудимий, засуджений:

- за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн.

Речові докази: грошові кошти у розмірі 2000 грн - звернуто в дохід держави; ДВД диск «Hp invent» - залишено в матеріалах справи.

Скасовано арешт накладений відповідно до ухвали слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 01.06.2022.

Згідно вироку ОСОБА_9 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

29.05.2022 близько 10 год, на відрізку автодороги державного значення Мукачево-Рогатин-Львів, біля повороту до с. Бороняво, водій автомобіля марки ВАЗ 2114 д.н НОМЕР_1 ОСОБА_9 , мешканець АДРЕСА_1 , умисно, за не вчинення дії з використанням влади, а саме за не притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, реалізовуючи раптово виниклий намір, спрямований на надання неправомірної вигоди, під час розмови з працівниками сектору реагування патрульної поліції Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області, а саме: поліцейськими сектору реагування патрульної поліції Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ст. сержантом поліції ОСОБА_10 та капітаном поліції ОСОБА_11 , поклав грошові кошти в сумі 2000 грн до багажного відсіку службового транспортного засобу марки «Рено Дастер» державний НОМЕР_2 , тобто неправомірну вигоду, достовірно розуміючи, що ОСОБА_10 є службовою особою Національної поліції України, яка відповідно до чинного законодавства та посадової інструкції наділена повноваженнями з безпосереднього складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення. Виявивши неправомірну вигоду працівник СРПП Хустського РУП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_10 відмовився від отримання наданих грошових коштів та згідно з вимогами Закону України «Про запобігання корупції» проінформували про подію, що мала місце, через гарячу лінію «102» органи Національної поліції України

-2-

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію діянь обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що судом належним чином не враховано того, що максимальний розмір штрафу, який може бути застосований до неповнолітніх, визначений у ст. 99 КК України, не може перевищувати 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 8500 грн. В даному випадку, суд призначаючи обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів громадян, не врахував, що останній вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці та перевищив межу допустимого розміру штрафу, встановленого ст. 99 КК України. За результатами апеляційного розгляду просить призначити ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 369 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн, в решті вирок залишити без змін.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що обвинувачений належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки. Крім того апеляційним судом враховується думка захисника, про можливість розгляду апеляційної скарги у відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_6 яка не заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення у кримінальному провадженні є актом правосуддя, покликаним забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини, правопорядку та здійснення проголошеного Конституцією України принципу верховенства права. Тому суду слід неухильно додержуватись вимог про законність, обгрунтованість та вмотивованість вироку і ухвали в кримінальному провадженні.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_9 судом першої інстанції дотримано не в повній мірі.

Висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, стосовно яких відповідно до вимог частини третьої статті 349 КПК України докази не досліджувалися, апеляційним судом не перевіряються.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, за обставин, викладених у вироку, а також висновки суду про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального

-3-

провадження та підтверджені наявними у справі доказами, які досліджувались за згодою усіх учасників кримінального провадження, в тому числі обвинуваченого ОСОБА_9 у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, і в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому апеляційним судом не перевіряються.

Що стосується доводів прокурора про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, то вони, на думку колегії суддів, є обґрунтованими та заслуговують на увагу з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому покарання суд відповідно до вимог ст. 50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу винного, який є не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, пом`якшуючу його покарання обставину - щире каяття, відсутність обставин, які його обтяжують, взяв до уваги те, що зробив переоцінку своєї поведінки, що відображено також у досудовій доповіді Хустського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» від 13.01.2023, яка міститься у матеріалах кримінального провадження.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визначився з видом покарання - штрафом, який є найменш суворим, з передбачених санкцією ч. 1 ст. 369 КК України, однак при визначенні його розміру допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Санкцією ч. 1 ст. 369 КК України передбачено покарання за вчинення вказаного правопорушення у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавлення волі на той самий строк.

Згідно ст. 98 КК Україні до неповнолітніх як основні покарання можуть бути застосовані лише штраф, громадські та виправні роботи, арешт і позбавлення волі на певний строк.

За правилами ч. 1, 2 ст. 99 КК України штраф застосовується лише до неповнолітніх, що мають самостійний доход, власні кошти або майно, на яке може бути звернене стягнення. Розмір штрафу, в тому числі за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачено основне покарання лише у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, встановлюється судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану неповнолітнього в межах до п`ятсот встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» № 5 від 16.04.2004, суд визначає розмір штрафу неповнолітньому в межах від 30 (ч. 2 ст. 53 КК України) до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 99 КК України). Однак, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 , який вчинив кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці, покарання у виді штрафу, суд першої інстанції всупереч вищенаведеним вимогам закону України про кримінальну відповідальність визначив йому розмір штрафу, що перевищує встановлену законом межу.

-4-

Пунктами 1, 4 частини 1 статті 408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становища обвинуваченого.

Відповідно до ч. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що в даному конкретному випадку суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон України про кримінальну відповідальність, який не підлягав застосуванню, а тому вирок суду в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання підлягає зміні, що узгоджується з нормами чинного кримінального процесуального законодавства.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що наявні підстави, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, а тому згідно з п. 1, 4 ч. 1 ст. 408, п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_9 підлягає зміні в частині призначення покарання, з призначенням йому покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 30.01.2023 щодо ОСОБА_12 в частині призначення покарання змінити.

Вважати ОСОБА_12 засудженим за ч. 1 ст. 369 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

У решті вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 30.01.2023 щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

На ухвалу апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня оголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді