Справа № 487/1282/22
Номер провадження № 1-кп/488/155/23
У Х В А Л А
Корабельний районний суд міста Миколаєва
в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 156, ч.4 ст.152 КК України,-
26.10.2023 р. у судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обгрунтування свого клопотання прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Представник потерпілої неповнолітньої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 клопотання прокурора підтримала.
У попередньому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 суду показала, що вона побоюється обвинуваченого, що під час інкримінованих подій Він їй постійно погрожував, у тому числі фізичною розправою, та такі дії обвинуваченого вона сприймала реально.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 проти клопотання прокурора заперечувала. Посилаючись на те, що ризики, заявлені прокурором та враховані судом при обранні відносно обвинуваченого запобіжного заходу зменшилися, бо свідки вже допитані, частина письмових доказів досліджена, а в ході досудового розслідування доказів вини ОСОБА_8 не здобуто, є підстави, за думкою захисника, для обрання відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Обвинувачений ОСОБА_8 доводи свого захисника про необгрунтованість заявленого прокурором клопотання та клопотання про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання підтримав.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає за доцільне продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, виходячи із наступного:
Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, один з них особливо тяжкий насильницький злочин, за який передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі (ч.4 ст.152 КК України), а також у вчиненні тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років (ч. 2 ст. 156 КК України), тобто суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим.
Інкриміновані злочини вчинено обвинуваченим за обтяжчуючих обставин - відносно малолітньої особи.
Встановлено також, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків бо він не одружений, дітей та родини не має, до затримання офіційно працевлаштований не був, постійного та стабільного джерела прибутку не мав, зареєстрований у Миколаївській області, постійного місця мешкання у м.Миколаєві не має та під час вчинення інкримінованих злочинів до затримання періодично мешкав за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 , у своєї матері, з якою дідусь потерпілої перебуває у цивільному шлюбі.
Вищевикладені обставини, за думкою суду, в достатній мірі обгрунтовують ризик ухилення обвинуваченого від суду та можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Незважаючи на те, що потерпіла по справі неповнолітня ОСОБА_6 судом допитана, однак враховуючи її думку щодо міри запобіжного заходу відносно обвинуваченого, а також її покази щодо чисельних погроз обвинуваченого в її адресу, що на даній стадії кримінального провадження ще не проведено допит всіх свідків, враховуючи також тяжкість висунутого обвинувачення, суд вважає, що існують ризики прийняття ОСОБА_8 заходів впливу на зазначених осіб з метою надання ними показів на свою користь.
У відповідності до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування цієї особи від правосуддя та вчинення інших кримінальних правопорушень. При цьому зазначено, що вчинення інших кримінальних правопорушень та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Крім того, як стверджує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
З огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим, з метою забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а також за відсутності вагомих підстав для скасування або зміни запобіжного заходу на більш м`який, та відсутності обставин, що свідчать про неможливість утримання обвинуваченого під вартою, суд вважає за доцільне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , суд вважає таку міру виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).
Підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який відносно обвинуваченого суд не вбачає, у клопотанні обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання слід відмовити за необгрунтованістю.
На підставі викладеного і керуючись ст. 176-178, 183, 331, КПК України, суд,-
Клопотання прокурора задовольнити.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 60 (шістдесяти) діб, а саме до 25.12.2023 року включно.
У клопотанні обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання - відмовити за необгрунтованістю.
У відповідності до рішення Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року № 4-р/2019 року, ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, що не зупиняє її виконання.
Головуючий суддя ОСОБА_1
Суддя ОСОБА_2
Суддя ОСОБА_3