ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
УХВАЛА

13 листопада 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

перекладача ОСОБА_5

заявника підозрюваного ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_6 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від розгляду клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 (Єдиний унікальний номер справи № 522/16361/22),-

встановив:

ОСОБА_6 під час розгляду клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 заявив про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від розгляду клопотання слідчого.

У судовому засіданні заявник підозрюваний ОСОБА_6 підтримав заявлений відвід та просив його задовольнити посилаючись на те, що його недовіра слідчому судді ґрунтується на тому, що клопотання по кримінальному провадженню відносно нього надходять в провадження слідчого судді ОСОБА_7 та те, що він не згоден з його процесуальними рішеннями.

Захисник ОСОБА_4 зазначила, що заявлені підстави не є підставою для відводи у відповідності положень кримінального процесуального кодексу, але позиція її клієнта недовіри слідчому судді має бути почута.

Прокурор та слідчий заперечували проти задоволення заявленого відводу.

Слідчим суддею ОСОБА_7 суду подано заяву, в якій суддя зазначає, що не має можливості прибути у судове засіданні та будь-яких пояснень надавати не бажає.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши доводи заяви про відвід, оцінивши на предмет їх обґрунтованості, суд приходить висновку про таке.

Пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

З метою дотримання загальновизнаних інституційних гарантій правосуддя таких як незалежність і безсторонність суду, усунення судді відбувається через самовідвід (самоусунення) або на підставі заяви про відвід, поданої особою, що бере участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до частин 3-5 статті 80 КПК України, заява про відвід може бути заявлена як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження; заява про відвід під час судового провадження подається до початку судового розгляду; відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України, у разі заявлення відводу судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду.

Кримінальне процесуальне законодавство висуває загальні вимоги до вмотивованості відводу, тому суд також застосовує практику ЄСПЛ як джерело права.

Суд керується сталою практикою ЄСПЛ в оцінці вмотивованості відводу, зокрема критеріями, що були чітко висвітлені у справі Mironenko та Martenko проти України (Рішення ЄСПЛ від 10 грудня 2009 року, заява № 4785/02, параграфи 66-71) та в основоположних справах Wettstein проти Швейцарії (Рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2000 року, заява № 33958/96, параграфи 42-44) та Kyprianou проти Кіпру (Рішення ЄСПЛ від 15 грудня 2005 року, заява № 73797, параграфи 119, 121). ЄСПЛ вказав, що наявність безсторонності має визначатися, для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Існування неупередженості повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку самого судді, що означає необхідність встановити, чи мав останній у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суддя достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його неупередженості, відповідно до практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (п. 43 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»).

Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є в цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Білуха проти України», № 33949/02, § 49-52, від 09.11.2006).

Під час розгляду заяви підозрюваного ОСОБА_6 про відвід слідчому судді ОСОБА_7 , судом не встановлено існування будь-яких сумнівів в об`єктивності судді та його неупередженості, що було б підставою для його відводу на підставі положень кримінального процесуального закону, які регламентують підстави для відводу судді. Таких доказів особою, яка заявила відвід слідчому судді ОСОБА_7 суду не надано. Отже відсутні підстави вважати, що побоювання заявника в неупередженості слідчому судді ОСОБА_7 та його необ`єктивності, є об`єктивно виправданими.

Навпаки, судовим розглядом заяви про відвід судді, встановлено, що побоювання заявника у недостатній неупередженості та об`єктивності слідчого судді ОСОБА_7 зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, прийнятими слідчим суддею.

Щодо сумнівів заявника у тому, що клопотання по кримінальному провадженню відносно нього шляхом розподілу автоматизованою системою документообігу суду неодноразово надходять в провадження слідчого судді ОСОБА_7 судом зазначається наступне.

Відповідно до ч. 3 ст.35 КПК України визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження здійснюється автоматизованою системою документообігу суду під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом вірогідності, який враховує кількість проваджень, що знаходяться на розгляді у суддів, заборону брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання, перебування суддів у відпустці, на лікарняному, у відрядженні та закінчення терміну їх повноважень. Після визначення судді (запасного судді, слідчого судді) або колегії суддів для конкретного судового провадження не допускається внесення змін до реєстраційних даних щодо цього провадження, а також видалення цих даних з автоматизованої системи документообігу суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до п.п 2.3.44-2.3.46 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішенням Ради суддів України №30 від 26.11.2010 року, клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів. (Підпункт 2.3.45 пункту 2.3 у редакції Рішення Ради суддів України від 15.09.2016 року № 58), в зв`язку з чим слідчий суддя ОСОБА_7 отримує вказані клопотання по кримінальному провадженню для розгляду.

За встановлених в судовому засіданні підстав заявлення відводу слідчого судді ОСОБА_7 , суд вважає за необхідне зазначити, що кримінальне процесуальне законодавство не наділяє суд першої інстанції повноваженнями здійснювати перевірку та оцінку процесуального порядку розгляду клопотань заявлених в кримінальних провадженнях, які перебувають на стадії досудового розслідування, а інші обставини, які б викликали сумнів в упередженості слідчого судді ОСОБА_7 , заявником не наведені.

Таким чином, приймаючи до уваги відсутність підстав, визначених ст.ст.75, 76 КПК України для задоволення відводу слідчого судді ОСОБА_7 , суд визнає доводи заявника, викладені у заяві про відвід необґрунтованими та безпідставними, які не свідчать про можливу упередженість та необ`єктивність слідчого судді ОСОБА_7 від розгляду клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , а тому заява про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 81, 370 372, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від розгляду клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 (Єдиний унікальний номер справи № 522/16361/22) відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 14 листопада 2023 року о 15:00 год. в залі судового засідання Приморського районного суду м. Одеси №106.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер справи: №522/16361/22

Номер провадження № 1-кс/522/7148/23

Головуючий суддя ОСОБА_1