Справа №601/2497/23
Провадження № 1-кп/601/231/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2023 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в м.Кременець кримінальне провадження № 0000135 від 12.06.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підлісці Кременецького району Тернопільської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою спеціальною освітою, на утриманні має дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого: 22.02.2023 Кременецьким районним судом за ч.2 ст.125 КК України до покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно ч. 3 ст. 40 Кримінально-виконавчого кодексу України ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є: систематичне невиконання встановлених обов`язків, порушення порядку та умов відбування покарання, а також притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, які були вчинені після письмового попередження; невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин, а також допущення більше двох порушень трудової дисципліни протягом місяця, поява на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.02.2023 вироком Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт. Вказаний вирок набрав законної сили 27.03.2023.

28.03.2023 на адресу Кременецького районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області надійшов вирок Кременецького районного суду №601/3019/21 від 22.02.2023 року про призначення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 покарання у виді 200 годин громадських робіт.

28.03.2023 ОСОБА_5 скеровано виклик лист (виклик) про необхідність прибуття до уповноваженого органу з питань пробації 05.04.2023 року, за яким ОСОБА_5 не з`явився.

Тоді, 06.04.2023 ОСОБА_5 повторно було скеровано лист (виклик) про необхідність прибуття до уповноваженого органу з питань пробації 13.04.2023 року.

Надалі, 04.05.2023 ОСОБА_5 самостійно прибув до Кременецького районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області, де того ж дня засудженому ОСОБА_5 роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт, ознайомлено з встановленими законодавством вимогами, яких повинні дотримуватись особи, засуджені до громадських робіт, повідомлено про стягнення, які можуть бути накладені та попереджено про відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, зокрема, про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України. Також, 04.05.2023 працівниками Кременецького районного сектору №1 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_5 видано направлення до комунального підприємства «Кременець Благоустрій» для відбування покарання у виді громадських робіт та зобов`язано останнього приступити до роботи з 08.05.2023. Тоді, у ОСОБА_5 виник умисел, спрямований на ухилення відвідбування призначеного йому судом покарання у виді громадських робіт.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 09.05.2023 прибувши до КП «Кременець Благоустрій» повідомив що в нього погане самопочуття, та він з`явиться для відбуття призначеного йому судом покарання наступного дня. Однак на підприємство він не з`явився.

В подальшому, 25.05.2023 на адресу ОСОБА_5 було надіслано лист (виклик) про необхідність прибуття до уповноваженого органу з питань пробації 01.06.2023 року.

31.05.2023 ОСОБА_5 з`явився до органу з питань пробації. Того ж дня, 31.05.2023 йому було оголошено письмове попередження про притягнення його до кримінальної відповідальності у випадку безпідставного ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, яке він особисто підписав. На пропозиції надати пояснення щодо ухилення від відбування покарання ОСОБА_5 категорично відмовився.

Тоді, продовжуючи переслідувати протиправний умисел, станом на 07.06.2023 ОСОБА_5 до виконання призначеного вироком суду покарання не приступив.

В подальшому 19.06.2023 ОСОБА_5 з`явився до КП «Кременець Благоустрій», де його було ознайомлено із наказом про виконання покарання у виді громадських робіт. Також ОСОБА_5 прибув до підприємства 20.06.2023, де йому було проведено інструктаж з техніки безпеки при відпрацюванні громадських робіт, а також його ознайомлено з переліком робіт та графіком виходу на роботи. Однак, продовжуючи переслідувати протиправний умисел, ОСОБА_5 в червні місяці 2023 більше до КП «Кременець Благоустрій» для відбуття покарання у виді громадських робіт не прибував.

Також, ОСОБА_5 з 03.07.2023 по 07.07.2023 перебував на робочих об`єктах підприємства та за вказаний період часу відпрацював 20 (двадцять) годин громадських робіт. Проте, в подальшому до відбуття покарання не приступив.

Таким чином, ОСОБА_5 , маючи реальну можливість виконувати покладені на нього як на засудженого обов`язки, усвідомлюючи протиправність своїх дій, систематично не виконував покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 37 КВК України, чим порушував умови відбування покарання у виді громадських робіт, та таким чином ухилявся від відбування покарання у виді громадських робіт в розумінні ч. 3 ст. 40 КВК України.

Станом на 05.09.2023 засуджений ОСОБА_5 так і не приступив до відбування призначеного йому покарання у виді громадських робіт та не відбув 176 (сто сімдесят шість) годин із призначених вироком суду 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Вказаними діями, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України - ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 показав, що відбув лише 24 години призначеного йому покарання. Свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини. У вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати.

Обвинувачений ОСОБА_5 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином,суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст. 389 КК України, тобто ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує повне визнання ним своєї вини, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків, дані про особу винного, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований, неодружений, на диспансерних обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за час проживання на території Кременецької міської ради зарекомендував себе з доброї сторони.

Обставинами, згідно ст. 66 КК України, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає - щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Беручи до уваги зазначене, суд вважає, що відносно останнього необхідно і доцільно призначити покарання в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 22.02.2023 року, і остаточно призначити покарання у виді арешту.

Долю речового доказу слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України і призначити йому покарання у виді 1 (одного) місяця арешту.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України невідбуту частину громадських робіт, а саме 176 годин, призначених ОСОБА_5 за вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 22.02.2023 року, перевести в 22 дні арешту.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Кременецького районного суду Тернопільської області від 22.02.2023 року у виді 13 днів арешту і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) місяця 13 (тринадцяти) днів арешту.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Речовий доказ: особову справу №02 від 28.03.2023 на 63 аркушах, яка знаходяться при матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили повернути в Кременецький районний сектор №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: