Провадження № 1-кп/185/1126/23
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2023 року м.Павлоград
Дніпропетровської області
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працюючого В/ч НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 18 липня 2023 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.4 ст.185 КК України до п`яти років позбавлення волі. На підставі ст.75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на два роки,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -
Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.
З викраденим майном ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Зазначив, що він повністю згоден з висновком судово-товарознавчої експертизи згідно якої, він спричинив магазину ТМ «Аврора» ТОВ «Вигідна покупка» матеріальну шкоду на загальну суму 748,00 грн..
Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю розуміє весь обсяг пред`явленого обвинувачення, в повному обсязі та беззастережно визнає свою провину у скоєнні зазначеного злочину, та вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх, а також допитувати інших осіб, немає ніякої необхідності.
З`ясувавши думку прокурора, який не заперечував, проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши додатково обвинуваченому сутність висунутого обвинувачення, правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.
Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням, що пред`являється ОСОБА_4 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченого з приводу пред`явленого обвинувачення мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч. 3 ст. 349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України - доведена повністю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.
При призначенні виду і розміру покарання суд керується ст.ст.65-68 КК України та враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, у період іспитового строку.
З пом`якшувальних обставин суд враховує, що обвинувачений має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , щиро розкаявся у вчиненому.
З обтяжливих обставин у справі суд визнає рецидив злочинів.
Характер, обставини та ступінь негативних наслідків учиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, данні про особу обвинуваченого, ставлення останнього до вчиненого, свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого та стійку злочинну направленість його поведінки, а також про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_4 має бути засудженим за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі, передбачене санкцією вказаної статті.
Обставин за для призначення обвинуваченому покарання за зазначеним кримінальним законом, із застосуванням ст.69 КК України, а тим більше ст.ст.75,76 КК України суд не вбачає.
При цьому, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_4 беручи до уваги, що інкримінований злочин, передбачений ч. 4 ст.185 КК України було вчинено ним під час не відбутого покарання за попереднім вироком суду від 18 липня 2023 року, повинно бути призначене за правилами ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, у виді позбавлення волі, шляхом приєднання до покарання за ч.4 ст.185 КК України частини покарання у виді позбавлення волі строком шість місяців, що було не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком суду від 18.07.2023 року.
На переконання суду, саме таке покарання, у вигляді позбавлення волі, буде відповідати приписам закону, зазначеним, зокрема, у ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а також відповідно до положень ст. 50 КК України, яка визначає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 124 КПК України, з належить стягнути на користь держави витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи в загальній сумі 280 грн. 00 коп.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст.185 КК України
ОСОБА_4 призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, строком п`ять років.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до вказаного покарання частини покарання у виді позбавлення волі строком шість місяців, що було не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком суду від 18 липня 2023 року, остаточно призначити ОСОБА_4 у виді позбавленні волі на строк п`ять років шість місяців.
До набрання вироком чинності запобіжний захід відносно ОСОБА_4 залишити незмінним у вигляді домашнього арешту.
Заборонити покидати квартиру АДРЕСА_3 , в якій ОСОБА_4 , проживає та зареєстрований в період часу з 22:00 годин по 05:00 годин.
Зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду.
Строк відбуття покарання для ОСОБА_4 обчислювати з моменту виконання вироку в частині призначеного покарання у вигляді позбавлення волі.
Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 280 /двісті вісімдесят/ грн. 00 коп.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1