Справа № 309/662/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.11.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4606/265/23 за апеляційною скаргою прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 22.03.2023.

Цією ухвалою:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Порошково Перечинського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, несудимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 цього Кодексу, у зв`язку із передачею його на поруки колективу Товариства з обмеженою відповідальністю «Канцпот», за умови, що він не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадський порядок.

Кримінальне провадження, відомості про яке 22.07.2020 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 щодо ОСОБА_8 , закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речовий доказ DVD диск залишено при матеріалах кримінального провадження.

З ухвали суду вбачається, що ОСОБА_8 30.12.2019, маючи злочинний умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення органу досудового розслідування про вчинення щодо нього тяжкого злочину, звернувся до Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області із завідомо неправдивою заявою про те, що 30.12.2019 біля 13 год 30 хв, на автодорозі між населеними пунктами м. Хуст та с. Рокосово, Хустського району, неподалік автомобільного салону «КІА», ОСОБА_9 наніс йому тілесні ушкодження і відкрито викрав мобільний телефон марки «ІPhone Х64 GB Space». За вказаним неправдивим повідомленням обвинуваченого ОСОБА_8 про вчинення злочину 30.12.2019 складено протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_8 належним чином був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, в якому поставив свій підпис про достовірність викладених ним фактів про вчинення злочину, в якому повідомлялось, що відносно нього було скоєно розбійний напад, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, тобто тяжкого злочину. Як наслідок, завідомо

-2-

неправдиве повідомлення обвинуваченого про вчинений злочин зареєстровано в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області за № 8597 від 30.12.2019, та того ж дня до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0001239 про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 цього Кодексу відноситься до тяжких кримінальних правопорушень.

Крім того, обвинувачений, знаходячись 30.12.2019 в період часу з 16 год 45 хв по 17 год 10 хв в кабінеті № 22 адміністративної будівлі Хустського ВП ГУ НП в Закарпатській області по вул. 900 річчя Хуста, 29 в м. Хуст, продовжуючи реалізовувати свої злочинні дії, направлені на надання завідомо неправдивих показань, під час проведення допиту в якості потерпілого у кримінальному провадженні за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, будучи належним чином попереджений про настання кримінальної відповідальності за дачу завідомо неправдивих показань, передбачену ст. 384 КК України, про що свідчить його підпис у протоколі допиту в якості потерпілого, дав завідомо неправдиві показання про те, що відносно нього було скоєно тяжкий злочин, а саме про те, що 30.12.2019 біля 13 год ОСОБА_9 , на автодорозі між населеними пунктами м. Хуст та с. Рокосово Хустського району, неподалік автомобільного салону «КІА», вирвав з його рук мобільний телефон марки «ІPhone X» і лівою рукою наніс йому один удар в праву частину обличчя, в результаті чого він впав на землю, тоді ОСОБА_9 наніс йому ще біля п`яти ударів правою рукою в область рук, якими останній прикривав обличчя.

17.01.2020 ОСОБА_10 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, тобто у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. 04.02.2020 обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 187 КК України скеровано до Хустського районного суду Закарпатської області для розгляду.

15.04.2020 о 16 год 16 хв, під час судового засідання, розгляду Хустським районним судом Закарпатської області кримінального провадження № 309/304/20 за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 187 КК України, у залі судових засідань Хустського районного суду Закарпатської області, потерпілий ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, змінив показання, які ним були надані під час проведення досудового розслідування щодо розбійного нападу, тобто відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, а саме: не підтвердив факт відкритого викрадення з його рук 30.12.2021 біля 13 год 30 хв, на автодорозі між населеними пунктами м. Хуст та с. Рокосово Хустського району, неподалік автомобільного салону «КІА», обвинуваченим ОСОБА_10 його мобільного телефону марки «ІPhone X», а підтвердив тільки факт спричинення йому останнім тілесних ушкоджень під час бійки.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 383 КК України завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, поєднане з обвинуваченням в тяжкому злочині та ч. 2 ст. 384 КК України завідомо неправдиве показання потерпілого, поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині.

Ухвала суду мотивована тим, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочинів невеликої тяжкості, вперше притягується до кримінальної відповідальності, щиро розкаюється у вчиненому, вину у вчиненому визнав повністю, за місцем роботи характеризується позитивно, працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Канцпот», колектив якого просить передати обвинуваченого на поруки, а обвинувачений бажає виправити свою поведінку, а відтак, на переконання суду, наявні підстави,

-3-

передбачені ст. 47 КК України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудовому колективу за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду від 22.03.2023 скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Уважає, що ухвала є незаконною, необґрунтованою, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. У ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень (ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України), які утворюють реальну сукупність, оскільки вчинені в різний час, а тому відсутні підстави для застосування ст. 47 КК України.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченого, неявка якого з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що обвинувачений належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від нього не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин його неявки.

Заслухавши доповідь судді, промову прокурора на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

На підставі ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

-4-

Разом з тим, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вказаних вимог суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не дотримався та не в повній мірі встановив обставини, які є підставою для звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності.

Питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності регулюються розділом IX КК України, а також береться до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності».

Відповідно до роз`яснень пункту 5 зазначеної Постанови, звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки за умови, що вона вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Підставою для такого звільнення є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Кримінально-правовим наслідком виконання особою умов передачі на поруки є остаточне звільнення її від кримінальної відповідальності за вчинене не кримінальне правопорушення після закінчення зазначеного строку (без ухвалення судового рішення), а наслідком недодержання нею хоча б однієї з наведених умов - притягнення до кримінальної відповідальності за це кримінальне правопорушення.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_8 вчинив через значний проміжок часу два окремі кримінальні правопорушення: кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 383 КК України та передбачене ч. 2 ст. 384 цього Кодексу.

Відтак, у даному випадку відсутня така обов`язкова ознака для звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 47 КК України, як вчинення кримінального правопорушення вперше.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що суд першої інстанції прийшовши до висновку про вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383 та ч. 2 ст. 384 КК України, не врахував, що вказані кримінальні правопорушення утворюють реальну сукупність, оскільки обвинувачений відокремленими одна від одної діями вчинив два різні кримінальні правопорушення.

Одночасно ст. 372 КПК України визначено, що ухвала, що викладається окремим документом, складається з мотивувальної частини із зазначенням: суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та ухвали, суд першої інстанції закриваючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, та звільняючи його від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення, у зв`язку з передачею його на поруки колективу не дотримався зазначених вимог закону.

-5-

Зокрема, суд першої інстанції як на підставу звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності послався на те, що останній вперше вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, вину визнав повністю, щиро розкаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинені кримінальні правопорушення не відносяться до корупційних.

Разом з тим, у мотивувальній частині ухвали суд не зазначив, що діяння які поставлено ОСОБА_8 за провину, дійсно мали місце, що вони містять склад кримінальних правопорушень й останній винний у їх вчиненні, не дослідив письмові докази, а лише обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_8 .

Відповідно до п. 6 ч. ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені судом першої інстанції, є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність та обґрунтованість ухваленого судового рішення.

Отже, рішення суду першої інстанції про наявність підстав для застосування ст. 47 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 383, ч. 2 ст. 384 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу та закриття провадження у справі не можна визнати обґрунтованим, а тому воно, в силу ч. 1 ст. 409, ч. 1 ст. 412 КПК України, у зв`язку з неповнотою судового розгляду, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону при закритті кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала Хустського районного суду Закарпатської області від 22.03.2023 про звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 47 КК України та закриття даного кримінального провадження скасуванню, з призначенням нового розгляду даного кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Хустської окружної прокуратури задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 22.03.2023про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України скасувати, призначивши кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 в Хустському районному суду Закарпатської області до нового розгляду в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді