Дата документу 18.10.2023 Справа № 331/3520/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3520/23 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/807/1155/23 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія: ст. 82 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні його клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, -

В С Т А Н О В И Л А:

29 травня 2023 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.

Своє рішення про відмову в задоволенні вказаного клопотання суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_7 має дев`ять судимостей, належних висновків для себе не зробив та вчинив нові умисні злочини, за період відбування покарання має 1 стягнення, заохочень не має, у зв`язку з чим, він не проявив себе як такий, що став на шлях виправлення та перевиховання.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що він має гарантійний лист ОСОБА_8 , в якому остання гарантує надати йому офіційне працевлаштування.

Крім того, він має поганий стан здоров`я, неповнолітню дитину та матір, яка хворіє і потребує догляду.

Також звертає увагу, що він неодноразово звертався до органів прокуратури з питанням про залучення його до лав ЗСУ.

Заслухавши доповідь судді по справі, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу без доповнень та просив її задовольнити, прокурора, який вважав скаргу необґрунтованою, зазначив, що засуджений міг звернутись з клопотанням лише 27 серпня 2023 року, але зробив це раніше, до того ж, він не став на шлях виправлення, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи, наведені в апеляційний скарзі та провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 відбуває покарання в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» за вироком Запорізького апеляційного суду від 12 січня 2023 року, яким йому за ч. 2 ст. 190 КК України призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі (а.с. 23-27).

Цим же вироком ОСОБА_7 було зараховано у строк відбування покарання строк перебування під вартою з 16 жовтня 2020 року по 2 грудня 2020 року.

Відповідно до положень ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Зі змісту вказаних положень кримінального закону випливає, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням можлива при обов`язковій та одночасній наявності в їх сукупності підстав та умов.

При цьому головним та вирішальним є не факт відбування певної частини покарання, а перебування засудженого на шляху до виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким повинна сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну не відбутої частини покарання більш м`яким», рішення про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений став на шлях виправлення. При цьому, суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Висновок суду про те, що засуджений став на шлях виправлення, повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду подання.

Суд не може не врахувати, що примірна поведінка - це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» знаходиться з 16 листопада 2022 року, за цей час порушував вимоги режиму відбування покарання, отримав 1 стягнення з приводу вилучення забороненого предмета, заохочень не мав, до суспільно-корисної праці не залучається, загальноприйнятих норм поведінки дотримується не завжди (а.с. 52, 53).

Відсутність будь-яких заохочень за перші більш ніж 7 місяців перебування у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» з 16 листопада 2022 року по 3 липня 2023 року, а також вказане вище стягнення, факт накладення якого свідчить про відсутність стабільно позитивної сумлінної поведінки засудженого протягом всього часу відбування покарання.

Колегія суддів зазначає, що під сумлінним ставленням до праці засудженого слід розуміти участь у суспільно-корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів, тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.

Так, з матеріалів провадження не вбачається, що засуджений ОСОБА_7 був працевлаштований, що не може свідчити про його сумлінне ставлення до праці.

Враховуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що засуджений ОСОБА_7 не проявив себе як такий, що став на шлях виправлення, а тому застосування до нього заохочувальної норми, передбаченою ст. 82 КК України, є передчасним.

Даний висновок суду ґрунтується на досліджених в процесі судового розгляду матеріалах особової справи засудженого.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було враховано всі обставини при вирішенні питання про можливість заміни ОСОБА_7 невідбутої частини покарання більш м`яким.

На переконання колегії суддів, гарантійний лист про можливість працевлаштування ОСОБА_7 та наявність у нього неповнолітньої дитини не можуть бути підставами для застосування ст. 82 КК України.

Крім того, з відповіді начальника філії ДУ «ЦОЗ ДКВС України в Запорізькій області» ОСОБА_9 від 14 червня 2023 року № 657/ЗП-23-вих вбачається, що стан здоров`я ОСОБА_7 задовільний, він отримує ВААРТ під спостереженням лікаря-інфекціоніста (а.с. 50-51).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини по справі та надавши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого висновку, що засуджений ОСОБА_7 не став на шлях виправлення та перевиховання і невідбута ним частина покарання не підлягає заміні на більш м`яке, тому судова колегія вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі зазначеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, ст. 82 КК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 4 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4