Провадження № 1-в/638/626/23
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання засудженого ОСОБА_3 про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні внесеного до ЄРДР №0000731 від 19.09.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з клопотанням про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000731 від 19.09.2023, а саме: мобільного телефону марки «Samsung» чорного кольору.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи чи про поважність своєї неявки до суду не направив.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому засіданні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та оглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.10.2023 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України (справа №638/14826/23, провадження № 1-кп/638/1775/23).

Відповідно до зазначеного вироку, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 25.09.2023 на мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , скасовано. Також, ухвалено речовий доказ: мобільний телефон марки «Samsung» чорного кольору НОМЕР_1 , IMEI НОМЕР_2 , який зберігається в камері схову речових доказів Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, повернути власнику ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до положень ч. 1 ч. 4 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, п. п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Оскільки, вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.10.2023 вирішено питання про скасування арешту майна, а саме мобільного телефону «Samsung» чорного кольору, суд доходить висновку про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 .

Керуючись ст. 100, 170,173,174, КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про скасування арешту з майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР №0000731 від 19.09.2023 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1