ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/3316/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" грудня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001744, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України,

про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Як зазначає слідчий в обґрунтування клопотання, досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що 14 травня 2023 року близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проспекту Петра Григоренка, в бік вулиці Здолбунівській в м. Києві, створивши аварійну обстановку, спробував обігнати автомобіль марки «Skoda Fabia», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_8 , у зв`язку з чим відбулась дорожньо-транспортна пригода.

Після чого, за адресою: м. Київ, проспект Петра Григоренка, поряд з будинком №5, ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , вийшли з автомобілів, та між ними сталась словесна перепалка, в результаті якої в ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку.

Так, як вказує слідчий, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що він перебуває у громадському місці, а саме на автодорозі, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, явно ігноруючи існуючі в суспільстві правила та норми поведінки, аморально та зверхньо ставлячись до прав, свобод і законних інтересів громадян, безпричинно, діючи з особливою зухвалістю, яка виразилась в тому, що ОСОБА_4 , тримаючи в руках предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а сааме самозарядний пістолет калібру 9 мм, що призначений для стрільби патронами несмертельної дії, з хуліганських спонукань, умисно, протиправно здійснив постріл в обличчя потерпілого ОСОБА_8 , внаслідок чого останній отримав тілесне ушкодження, що спричинило розлад його здоров`я.

В подальшому ОСОБА_4 , використовуючи автомобіль марки «Opel Zafira», д.н.з. НОМЕР_1 , з місця вчинення злочину та дорожньо-транспортної пригоди зник.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, громадянин України, українець, не працюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Слідчий вказує, що 15 травня 2023 року ОСОБА_9 було вручено повістки про виклик для «вручення повідомлення про підозру» на 18.05.2023; 19.05.2023; 20.05.2023; 22.05.2023 для передачі їх сину ОСОБА_4 . У вказані дні ОСОБА_4 не прибув, а також не повідомив про причини такої неявки.

15 травня 2023 року допитана як свідок ОСОБА_10 повідомила, що ОСОБА_4 періодично відвідує своїх батьків.

29 травня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України шляхом вручення повідомлення про підозру дорослому члену сім`ї, а саме батьку ОСОБА_9 .

У зв`язку з неможливістю встановити місцезнаходження підозрюваного 06 червня 2023 року слідчий виніс постанову про оголошення в розшук підозрюваного ОСОБА_4

27 вересня 2023 року допитана як свідок ОСОБА_10 , яка працює консьєржем за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , повідомила, що протягом останніх чотирьох місяців ОСОБА_4 вона не бачила.

Зазначене на думку слідчого свідчить, що підозрюваний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переховується від органу досудового розслідування та суду.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 10 жовтня 2023 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

30 грудня 2023 року ОСОБА_4 був затриманий.

Як зазначає слідчий, наявність підозри у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком з потерпілим ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком з свідком ОСОБА_11 , протоколом огляду відеозапису, протоколом огляду місця події, протоколом обшуку та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, на думку слідчого, про наявність ризику, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Наявність ризику незаконно впливати на потерпілого, свідка підтверджується тим, що потерпілий і свідок надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, а тому з метою уникнення відповідальності або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний вплив на них; підозрюваний також може здійснювати вплив та тиск на потерпілого і свідка, адже вони судом безпосередньо не допитані, а підозрюваному відомо їх місце роботи та проживання.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий вбачає у зухвалості вчинення ОСОБА_4 вказаного злочину, що може спонукати його до вчинення нових злочинів.

Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним вище ризикам слідчий мотивує тим, що підозрюваний вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років; з оточення підозрюваного відсутні особи, які заслуговують на довіру та могли б бути поручителями; запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не буде дієвим, оскільки не зможе перешкодити підозрюваному переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, до клопотання долучено копії матеріалів, якими обґрунтовуються його доводи, витяг з ЄРДР, клопотання та додатки до нього вручені підозрюваному і захиснику підозрюваного .

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначив про необґрунтованість підозри, посилаючись на те, що фізичну силу до підозрюваного першим застосував потерпілий, а підозрюваний діяв не з мотивів явної неповаги до суспільства як стверджує слідчий, а реагував на спричинене щодо нього насильство. Захисник наголошував, що підозрюваний з початку повномасштабного вторгнення несе службу у військових формуваннях, що свідчить про його повагу до інтересів і потреб суспільства у захисті.

Адвокат також наголошував на недоведеності заявлених ризиків, вказавши, що підозрюваний, хоча і не з`явився до органу досудового розслідування, однак це було зумовлено виконанням ним обов`язків по захисту Держави, що переважало його інтерес у власному захисті від повідомленої підозри. Захисник вказував, що підозрюваний за увесь цей час не намагався вплинути на потерпілого і свідка, не спілкувався з ним, а ризик можливості вчинення ним іншого кримінального правопорушення вважав наведеним формально та припущенням, а тому просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний із обмеженням свободи.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, додані до клопотання, а також документи, надані захисником і долучені судом в засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Як встановлено судом, у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0001744, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 296 Кримінального кодексу України.

27 травня 2023 року ОСОБА_4 у спосіб, передбачений цим КПК України для вручення повідомлень, шляхом вручення його під розписку дорослому члену сім`ї - батку підозрюваного, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Відповідно до положень частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Системний аналіз норм законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин:

- чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення;

- чи наявні ризики кримінального провадження;

- чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам;

- індивідуальні обставини щодо підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Суд враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, а тому зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, враховуючи положення статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», виходить з того, що згідно із практикою ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаy v.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Тобто, не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення, у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак мають створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, оскільки додані до клопотання слідчого та досліджені у судовому засіданні матеріали досудового розслідування містять достатні для цього етапу розслідування докази, які доводять причетність ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 1296 КК України

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про обрання запобіжного заходу, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_4 до вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання. Підозра ОСОБА_4 ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із кримінальним правопорушенням, а під час розгляду клопотання не виникло будь-якого іншого розумного обґрунтування участі підозрюваного у подіях, про які йдеться, ніж та, щодо якої стверджує прокурор.

Доводи захисника, наведені під час судового засідання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя суд відхиляє, виходячи з того, що на цьому етапі слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, обсяг обвинувачення та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо неї обмежувальних заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризиків кримінального провадження, прокурор зазначає про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого і свідка у цьому ж кримінальному провадженні, можливості вчинити інше правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від 3 до 7 років, зважає на попередню поведінку підозрюваного, який був обізнаним щодо цього кримінального провадження, а тому вважає, що посилання прокурора на існування ризику переховування не є явно необґрунтованими та безпідставними. Водночас при оцінці ступеню цього ризику суд враховує, що відсутність підозрюваного за місцем його проживання була зумовлена його участю у захисті суверенітету та територіальної цілісності України у складі Міжнародного миротворчого батальйону імені Джохара Дудаєва, а також відсутність у доданих до клопотання матеріалах кримінального провадження підтверджень виклику ОСОБА_4 як підозрюваного для участі у будь-яких слідчих та/або процесуальних діях у цьому кримінальному провадженні, крім виклику для вручення повідомлення про підозру.

Оцінюючи наведений прокурором ризик незаконного впливу на потерпілого і свідка, слідчий суддя виходить з того, що такий ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та їх дослідження, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). За таких обставин заборона спілкуватися з певними особами як наслідок встановлення ймовірного впливу на них зумовлена необхідністю забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказове значення.

Однак, беручи до уваги, що підозрюваний не знайомий з потерпілим та свідком, відсутність відомостей, що за час досудового розслідування він мав намір чи намагання вплинути на них, звернень від потерпілого і свідка щодо контактів з підозрюваним або іншими особами у його інтересах матеріали справи не містять, слідчий суддя вважає вірогідність впливу на потерпілого і свідка з метою спонукання до ненадання, зміни показань, перекручування або спотворення обставин вкрай низькою.

Хоча вагомість доказів про вчинення ОСОБА_4 тяжкого злочину, а також існування передбачених пунктами 1, 3 статті 177 КПК України ризиків є достатніми підставами для застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що відсутність у підозрюваного судимості, його молодий вік, служба у військовому формуванні з метою захисту Держави, усвідомлення відповідальності за збереження репутації військової служби, дають підстави вважати, що тримання під вартою не відповідатиме особі підозрюваного, а запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків зможе більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби за адресою його фактичного місця проживання із покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який під загрозою можливості застосування більш жорсткого запобіжного заходу за обставинами цього кримінального провадження зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись ст. 7, 131, 132, 176-178, 181, 183, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічий час строком на 54 дні, тобто до 22 лютого 2024 року включно.

Заборонити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у період доби з 22 год 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки: прибувати до слідчого Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва та Дарницького районного суду м. Києва за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає - м. Київ без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Вказані обов`язки покладаються на ОСОБА_4 строком до 22 лютого 2024 року.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням запобiжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваною покласти на органи Національної поліції за мiсцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1