Справа № 559/3784/23
Провадження № 1-кп/559/302/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000309 від 01.10.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Корецького району Рівненської області, українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, учасник бойових дій, одружений, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

ОСОБА_3 у середині січня 2023 року, в денну пору доби (більш точних дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , знайшов у мережі інтернет оголошення, де пропонувалися послуги з оформлення посвідчення водія. При спілкуванні у месенджері «Вайбер» з невстановленою досудовим розслідуванням особою, остання в листуванні повідомила ОСОБА_3 , що за грошову винагороду в сумі 5 000 грн зможе виготовити посвідчення на право керування транспортними засобами категорії «В» і надала перелік необхідних для цього документів та інформації. Того ж дня, ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого проживання, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що він не проходив установленого порядку отримання посвідчення водія, а його особисті дані та документи будуть використані для виготовлення підробленого офіційного документа, виступаючи пособником кримінально протиправних дій невстановленої досудовим розслідуванням особи, надіслав цій особі зі свого номеру телефону через месенджер «Вайбер» фотографії свого підпису, картки платника податків, паспорта громадянина України, виданих на своє ім`я, та власну фотографію, а також адресу доставки такого посвідчення.

Після цього, невстановлена досудовим розслідуванням особа, використовуючи надані ОСОБА_3 фотографії та відомості, виготовила підроблений офіційний документ, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.01.2023, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що надає йому право керування транспортними засобами категорії «В». Зазначене посвідчення водія у третій декаді січня 2023 року за допомогою служби доставки «Нова Пошта» невстановлена досудовим розслідуванням особа передала ОСОБА_3 для його особистих потреб. Надалі, у третій декаді січня у денну пору доби (більш точний час органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_3 перебуваючи у відділенні № 1 ТОВ «Нова Пошта», що за адресою: Дніпропетровська область, смт. Покровське, вул. Миру, 2, отримав поштове відправлення, де знаходилось зазначене посвідчення. Надалі, перебуваючи неподалік відділення ТОВ «Нова Пошта», ОСОБА_3 через термінал «IBOX» оплатив грошові кошти за виготовлене йому посвідчення водія.

Крім цього, 01.10.2023, близько 03:15, ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «KIA Sportage», поблизу будинку № 27, що за адресою: Рівненська область, м. Дубно, вул. Замкова, був зупинений працівниками патрульної поліції, які попросили його пред`явити документи, що підтверджують право керування ним транспортним засобом. В цей час у ОСОБА_3 виник кримінально протиправний умисел, направлений на використання завідомо підробленого документа, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 17.01.2023.Реалізуючи зазначений умисел, ОСОБА_4 на підтвердження права керування транспортним засобом надав працівникам поліції завідомо підроблений документ, а саме: посвідчення серії НОМЕР_1 від 17.01.2023, видане на ім`я ОСОБА_3 з його власною фотокарткою, в якому зазначено, що останній має право на керування транспортними засобами, що відносяться до категорії - «В», бланк якого за способами друку та спеціальними елементами захисту не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні пособництва у підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що враховуючи те, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідний з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, просить суд розглянути кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій ОСОБА_3 зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України беззаперечно визнає; згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини; згоден на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані: 1) письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) письмова заява потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні; 3) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, на підставі неоспорюваних сторонами кримінального провадження обставин вчиненого кримінального проступку, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 під час судового розгляду не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст.ст. 65-67 КК України враховує, що ОСОБА_3 вчинено кримінальні проступки, особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра, має на утриманні малолітню дитину, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень із врахуванням правової позиції, викладеної у постанові ВС №519/691/19 від 20.07.2022 щодо призначення покарання із застосуванням ст. 70 КК України.

Процесуальні витрати за проведення експертизи вартістю 1 912 грн стягнути з обвинуваченого.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 381-382 КПК України, ст.. 358 КК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_3 остаточне покарання, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати на проведення експертизи в розмірі 1 912 (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) гривень в дохід держави.

Речові докази: посвідчення водія з серійним номером документу серія НОМЕР_1 від 17.01.2023, видане на ім`я ОСОБА_3 , яке поміщено до спец.пакету «Національна поліція України» № PSP 124782 - знищити.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку. На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1