Провадження №: 1-кп/752/1162/24
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

17 січня 2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003530 від 19 жовтня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

встановив:

На розгляд Голосіївського районного суду м. Києва направлено обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки дане кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва, підстав для його закриття немає, обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Захисники та обвинувачені не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Захисник ОСОБА_9 подав клопотання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 із застави на особисте зобов`язання та клопотання про скасування арешту і повернення майна.

Клопотання про зміну запобіжного заходу мотивоване тим, що строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 у зв`язку із застосуванням застави закінчився, покладені на ОСОБА_6 обов`язки останній виконував належним чином, а тому необхідно вирішити питання щодо зміни запобіжного заходу на особисте зобов`язання та повернення застави. Заставодавцем у кримінальному провадженні є мати дружини обвинуваченого, котрій необхідні кошти для лікування та у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Клопотання скасування арешту майна захисник мотивував необґрунтованістю ухвали слідчого судді про накладення арешту та відсутністю потреби у застосуванні відповідного заходу забезпечення кримінального провадження. Арештованим майном є техніка не має відношення до даного кримінального провадження, належить членам сім`ї ОСОБА_6 та потрібна їм для роботи і користування.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечив проти зміни запобіжного заходу та скасування арешту майна, мотивуючи наявністю у кримінальному провадженні ризиків передбачених ст. 177 КУпАП, а також можливістю втрати речових доказів, які не були дослідженні в судовому засіданні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт, додані до нього матеріали, суд дійшов висновку про необхідність призначення судового розгляду, виходячи з наступного.

Кримінальне провадження підсудне Голосіївському районному суду м. Києва, підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України не вбачається.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Суд вважає за необхідне призначити судовий розгляд не пізніше 10 днів після постановлення ухвали про його призначення, здійснювати судовий розгляд відкрито, суддею одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Вирішуючи клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до приписів ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціалізований рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Аналіз положень статей 181, 182, 194, 196, 197, 199, 203 КПК України в їх системному взаємозв`язку дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені в ч. 5 ст. 194 КПК України обмеження діють певний, визначений ухвалою слідчого судді, суду, строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі застава, обмеженого строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення вироку суду чи рішення про закриття кримінального провадження.

Крім того, незважаючи на закінчення строку дії обов`язків, передбачених ч. 4 ст. 194 КК України, які було покладено на обвинуваченого під час застосування запобіжного заходу у виді застави, відносно останнього діє передбачений п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України обов`язок, прибувати за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд, який поширюється на весь час судового провадження.

Судовий розгляд кримінального провадження не закінчено.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення.

Оцінка обґрунтованості підозри в даному випадку здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості обвинуваченого. За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у ст. 5 параграфу 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин». Вимога обґрунтованої підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На даний час продовжують існувати передбачені у ст. 177 КПК України ризики, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого запобіжного заходу, а саме обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, які ще не були допитані в судовому засіданні.

Застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді застави у визначеному слідчим суддею розмірі, в даному випадку, є необхідним для запобігання вказаним ризикам, забезпечення дієвості кримінального провадження та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

За таких обставин, у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу та повернення застави на даний час слід відмовити.

Рішення щодо долі застави буде прийняте судом за результатами судового розгляду.

Вирішуючи клопотання про скасування арешту майна, суд виходить з наступного.

Відповідно до приписів ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та скасовується у встановлено цим Кодексом порядку.

Судом встановлено, що мобільні телефони та ноутбуки, які були вилучені під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та на які слідчим суддею накладено арешт, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Питання щодо дослідження цих доказів, а також щодо наявності чи відсутності підстав для їх конфіскації у випадку доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, на стадії підготовчого судового провадження судом не вирішуються.

З метою належного збереження доказів у кримінальному провадженні, доля вказаного майна буде вирішена за результатами судового розгляду.

Таким чином, у задоволенні клопотання про скасування арешту також слід відмовити.

Керуючись статтями 170, 174, 177, 182-183, 194, 314-316, 376 КПК України, суд

постановив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 1 ст. 209 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва на 17 січня 2024 року о 13:00.

В судове засідання викликати учасників судового провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу та повернення застави відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 про скасування арешту майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1