Справа №592/2301/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/1089/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про звільнення від покарання або від подальшого його відбування за хворобою
УХВАЛА

Іменем України

07 листопада 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в місті Суми кримінальне провадження № 592/2301/23 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.04.2023 щодо відмови в задоволення клопотання про звільнення від відбування покарання за хворобою,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_9 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її клопотання про звільнення від відбування покарання призначеного вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2022 за ч. 1 ст. 115 КК через наявність хвороб, оскільки вона неодноразово зверталася до медичної частини СІЗО і не отримувала належну допомогу та лікування.

22.02.2023 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання ОСОБА_8 про звільнення від відбування покарання через наявність хвороби, яка перешкоджає їй відбувати призначене покарання.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.04.2023 відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_8 . Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що вказане клопотання не підсудне Ковпаківському районному суду м. Суми та роз`яснив, що з таким клопотанням ОСОБА_8 не позбавлена можливості звернутися до суду, в межах територіальної юрисдикції відбування покарання.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_9 , які підтримали апеляційну скаргу, доводи прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). При цьому законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права; застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено; зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 1, 4, 6 ст. 3 КК).

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч. 1 ст. 7 КПК, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, такій засаді судочинства як законність (п. 2 ч. 1 ст. 7 і ст. 9 КПК), згідно якої під час кримінального провадження суддя/суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати КПК; при здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить КПК.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 пп. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Високий Суд вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 пп. 5.4 п. 5).

У справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom) від 23.09.1998, п. 54) ЄСПЛ наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія; вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22.12.2022 ОСОБА_8 визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, і їй призначене покарання у виді десяти років позбавлення волі. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 22.06.2022.

Зазначений вирок не набрав законної сили, оскільки обвинувачена ОСОБА_8 та її захисник ОСОБА_10 оскаржують його в апеляційному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_8 , перебуваючи в слідчому ізоляторі, самостійно звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми із клопотанням про звільнення від відбування покарання за хворобою.

Згідно ч. 1 ст. 84 КК передбачено, що особа звільняється від покарання, якщо під час його відбування захворіла на психічну хворобу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними. До такої особи можуть застосовуватися примусові заходи медичного характеру відповідно до ст. 92-95 цього Кодексу.

Відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_8 , суд першої інстанції цілком обґрунтовано дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення її клопотання та про звільнення від відбування покарання за хворобою, оскільки ОСОБА_8 має процесуальний статус обвинуваченої особи, так як вирок місцевого суду від 22.12.2022, яким її було визнано винною у вчиненні злочину та призначене покарання, не набрав законної сили (оскаржений до суду апеляційної інстанції), і вона не розпочала de jure відбувати це покарання.

Висновки суду першої інстанції про те, що відповідне клопотання не віднесено до компетенції Ковпаківського районного суду м. Суми також є вірними, оскільки на підставі п. 6 ч. 1 ст. 537 КПК, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання за хворобою, а згідно ст. 539 КПК у разі необхідності вирішення питання, передбаченого, зокрема п. 6 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу, клопотання може бути подане до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання (п. 1 ч. 2).

Таким чином, оскаржене судове рішення є законним, обґрунтованим та умотивованим, внаслідок чого підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_8 без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.04.2023 відносно ОСОБА_11 залишити без змін, а її апеляційну скаргу на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4