Справа № 740/7498/23
Провадження № 1-кс/740/1468/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

19 листопада 2023 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

- прокурора ОСОБА_3 ,

- підозрюваного ОСОБА_4 ,

- захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Полтаві, є громадянином України, не одружений, має повну загальну середню освіту, зі слів - навчався в університеті, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий, звільнений з місця відбування покарання 10.01.2023, у кримінальному провадженні № 0001578 від 17 листопада 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

установив:

У поданому 19.11.2023 до суду клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб з визначенням розміру застави у вигляді 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб; у разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 покласти обов`язки, встановлені ст. 194 КПК України: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; не відлучатись із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та/або роботи.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 листопада 2023 року за № 0001578 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що в середині жовтня 2023 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_4 та невстановленої слідством особи виник злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману громадян похилого віку, котрі мешкають на території м. Ніжина, а саме під приводом необхідності надання родичам потерпілих грошової допомоги у зв`язку з нібито виниклими проблемами із здоров`ям.

17.11.2023 близько 18 год. 30 хв., реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , здійснила дзвінок на стаціонарний телефон ОСОБА_8 , повідомивши, що її онука ОСОБА_9 перебуває в лікарні після дорожньо-транспортної пригоди та їй потрібні грошові кошти для негайного лікування, зазначивши, що зараз до її будинку приїде особа, якій потрібно передати кошти. У подальшому 17.11.2023 близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, прибув до будинку АДРЕСА_3 , і представившись потерпілій ОСОБА_8 довіреною особою, заволодів належними їй грошовими коштами у сумі 42 000,00 грн.

17.11.2023 року о 23 годині 02 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

18.11.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 17.11.2023 за фактом шахрайський дій;

- протоколом огляду місця події від 17.11.2023, під час проведення якого за адресою: АДРЕСА_3 , зафіксовано обстановку в місці вчинення злочину;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 17.11.2023, під час проведення якого остання розповіла всі обставини вчинення відносно неї кримінального правопорушення, а також зазначила, що зможе впізнати особу, яка шахрайським шляхом заволоділа належними їй грошовими коштами;

- протоколом впізнання за участю потерпілої ОСОБА_8 , під час проведення якого остання впізнала особу злочинця, який заволодів грошовими коштами шахрайським шляхом, яким виявився ОСОБА_4 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , який розповів про всі відомі йому обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

- протоколом затримання ОСОБА_4 , під час проведення якого в останнього вилучено мобільні телефони, грошові кошти, платіжну квитанцію;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , під час проведення якого останній визнав провину та надав правдиві свідчення;

- протоколом додаткового допиту потерпілої ОСОБА_8 , яка повідомила, що 18.11.2023 до її місця проживання двічі приходила невідома їй особа чоловічої статі, котра стукала у вхідні двері її квартири, та після того, як ОСОБА_8 не відчинила їх, кричала з погрозами, щоб потерпіла забрала звернення з поліції.

Під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який слід застосувати з метою запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ризик можливого переховування, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовуються тим, що ОСОБА_4 раніше судимий, 10.01.2023 - звільнений з місць позбавлення волі, та не бажаючи бути притягнутим до відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовуються тим, що на цей час не встановлене місце знаходження всіх викрадених грошових коштів; ОСОБА_4 надав показання, що грошові кошти потерпілої після вчинення кримінального правопорушення перерахував через термінал «Приватбанк» на рахунок, при цьому номер та власник рахунку досудовим розслідуванням на цей час не встановлені, а ОСОБА_4 таких відомостей не надав, що дає підстави вважати, що перебуваючи на волі та знаючи про місце знаходження коштів, ОСОБА_4 може приховати грошові кошти, здобуті злочинним шляхом.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що свідок ОСОБА_10 є знайомим ОСОБА_4 , а також останньому відоме місце проживання потерпілої ОСОБА_8 , в зв`язку з чим останній може впливати на них з метою зміни їх показань. Показання потерпілої та свідка мають важливе значення для цього кримінального провадження, проте в умовах зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням його до кримінальної відповідальності, останній може безпосередньо, а також використовуючи зв`язки з іншими особами, впливати на вказаних потерпілих у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення тощо), з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, тощо.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим, не так давно звільнився з місць позбавлення волі, що свідчить про ризик вчинення нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, під час досудового слідства встановлено наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України; застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для запобігання спробам ОСОБА_4 : переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на потерпілу та свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, оскільки не зможе запобігти вказаним у даному клопотанні обґрунтованим ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому обставин та просив задовольнити.

Підозрюваний та захисник не заперечували проти задоволення клопотання, при цьому підозрюваний відмовився надавати будь-які пояснення по суті клопотання.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За правилами, передбаченими ч. 1, 3 ст. 26 КПК України, с торони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя бере до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

У рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що наявні відомості, які вказують на обґрунтовану підозру та які навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Так, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю відомостей, детальний перелік яких міститься у клопотанні, які долучені до клопотання.

При цьому на стадії розгляду клопотання слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є застосування запобіжного заходу.

Зміст доданих до клопотання доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на цьому етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Відтак, на цей час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно із ч. 2, 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, за який законом передбачене покарання, зокрема, у виді обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.

Дослідивши наявні докази в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані обставини з урахуванням суворості можливого покарання свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, сховання або спотворення будь-яку із речей чи документів; незаконного впливу на потерпілу та свідка; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (у тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження.

При цьому відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховуються відомості про особу підозрюваного, зокрема те, що він зареєстрований у м. Полтаві, фактично проживає у м. Сумах, а кримінальне правопорушення вчинене в м. Ніжині Чернігівської області. Підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 21.01.2021 за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, звільнений з місця відбування покарання 10.01.2023 на підставі ст. 72 КК України.

Також ураховується позиція підозрюваного і захисника, які не заперечували проти задоволення клопотання.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками станом на час розгляду клопотання, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів належне виконання ним процесуальних обов`язків. Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків передбачених ч. 4 ст. 183 КПК України.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а тому відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається у межах - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин слідчий суддя вважає достатнім визначити розмір застави на рівні 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Керуючись ст. 176, 178, 182 - 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів - до 15 січня 2024 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 17 листопада 2023 року 23 год. 02 хв.

Одночасно визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить суму 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за реквізитами: р/р UA0005960, одержувач ТУ ДСА України у Чернігівській області, , код банку одержувача (МФО) - 820172, банк одержувача - Державна казначейська служба України, м. Київ.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну місця проживання та/або роботи;

Строк дії обов`язків у разі внесення застави визначити протягом 60 днів - до 15 січня 2024 року.

Копію ухвали негайно вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_4 та направити для виконання до Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області.

Органу досудового розслідування повідомити рідних підозрюваного ОСОБА_4 про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повну ухвалу складено і підписано 19.11.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1