ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/6804/23 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1219/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

- секретаря ОСОБА_5 ,

- за участю прокурора ОСОБА_6 ,

- захисника ОСОБА_7 ,

- підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляцією прокурора на ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.08.2023,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання старшого слідчого відділу ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000551 від 06.02.2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши підозрюваній цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , на строк два місяці, тобто до 30.10.2023, з використанням електронних засобів контролю.

Покладено на неї наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого або прокурора; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, крім спілкування з ними в ході проведення відповідних слідчих дій в присутності слідчого або прокурора; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Як зазначено в оскаржуваній ухвалі, 30.08.2023 до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_11 (а.с. 1-5).

В обґрунтування клопотання слідчий вказувала, що СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000039 від 25.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

Задовольняючи частково клопотання слідчого слідчий суддя послався на те, що виконання нею процесуальних обов`язків і належну поведінку може забезпечити більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.08.2023, ухвалити нову, якою задовольнити клопотання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою що підлягає скасуванню внаслідок порушення вимог КПК України.

Заслухавши доповідь судді доповідача, доводи прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, думку ОСОБА_8 та її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись з клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на те, що ОСОБА_8 30.08.2023 повідомлено про підозру у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, приймаючи рішення про часткове задоволення клопотання слідчого вважав, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам.

Між тим, слідчим суддею не враховано вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, а саме те, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Отже це є імперативна норма, визначена законодавцем.

Колегія суддів вважає такий висновок необґрунтованим та передчасним, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 409 та ч. 1 ст. 412 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan п. 88», «Erdagozv. Turkey п. 51», «Cebotari v. Moldova п. 48» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський Суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема у рішенні "Murray v. the United Kingdom".

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Керуючись практикою Європейського Суду з прав людини («Боротюк проти України», «Амбрушкевич проти Польщі»), колегія суддів зауважує, що саме на основі не загальних фраз, а доведених конкретних фактів та відомостей, суд, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чи його продовження, має оцінювати можливість запобігти встановленим ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. І лише посилаючись на обставини конкретної справи, які доводять, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатне запобігти встановленим ризикам, до особи може бути застосовано такий винятковий захід або продовжено строк його дії. За відсутності таких доказів тримання підозрюваного під вартою буде вважатися свавільним.

Керуючись вимогами ч. 3 ст. 407 КПК України, судова колегія враховує позицією Європейського Суду з прав людини в рішенні «Ілійков проти Болгарії» (Ilijkov v.Bulgaria), № 33977/96. наявність доведених ризиків передбаченого п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, те що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні нетяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 3 років.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого кримінального правоопрушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, підтверджується даними протоколів допиту свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ; змістом заяви ОСОБА_23 про прийняття дитини на навчання.

За викладених обставин у сукупності колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваної під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваною покладних на неї процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_8 в даний час є недостатнім.

За змістом положень п. 5 ч. 4 ст. ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2 КК України.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.08.2023про застосування у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, до 30.10.2023.

Обов`язок за виконання цієї ухвали покласти на прокурора, включаючи повідомлення близьких родичів.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді