У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.08.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Херсон, громадянки України, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимої,

- підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України,

- обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 жовтня 2023 року включно

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

захисник: ОСОБА_5

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати. Постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .

Застосовано до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 жовтня 2023 року включно.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Захисник вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою.

Стверджує, що слідчим суддею належним чином не обґрунтовано висновків щодо наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Також захисник зазначає, що ризик втечі підозрюваної не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку, а має оцінюватись у світлі багатьох факторів, пов`язаних з особою підозрюваної.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ УСБУ в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000067 від 31.01.2023р. за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється в тому, що у червні 2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена) невстановленими особами з числа представників військової окупаційної адміністрації російської федерації на території тимчасово окупованої Херсонської області, створено самопроголошений, незаконний та підконтрольний окупаційній адміністрації рф та увд рф правоохоронний орган - «ГУ МВД по Херсонской области», всупереч приписам Конституції України та Законів України, до складу якого входило у тому числі т.зв. «Управление Федеральной миграционной службы ГУ МВД Херсонской области», яке знаходилось за адресами: м. Херсон, вул. Стрітенська, 7А та пр-т Ушакова, 53, до повноважень якого входили питання щодо здійснення реєстрації громадян України, громадян рф та осіб без громадянства на території Херсонської області у відповідності до законодавства рф, видача паспортів рф та інше.

Окрім цього, невстановлені на даний час представники окупаційної адміністрації рф у Херсонській області у липні 2022 року (точна дата та час органом досудового розслідування не встановлена) запропонували ОСОБА_6 зайняти п осаду т.зв. «тимчасово виконуючого обов`язки спеціаліста відділу паспортно-візової служби управління громадської безпеки Головного управління МВД Херсонської», на що остання надала свою добровільну згоду.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, у період часу з 13.07.2022 по початок листопада 2022 року (більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилось можливим) ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, знаходячись на території м. Херсон у період його окупації збройними силами російської федерації, діючи зі своїх особистих мотивів, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи надати допомогу державі-агресору та її збройним формуванням і окупаційній адміністрації з метою завдання шкоди Україні, достовірно знаючи, що за адресою: м. Херсон, пр-т Ушакова, 53, знаходиться незаконний новостворений правоохоронний орган - «Управление Федеральной миграционной службы ГУ МВД Херсонской области», погодилась на пропозицію військових російської федерації та вирішила добровільно зайняти посаду т.зв. «спеціаліста відділу паспортно-візової служби».

Наказом № 19 л/с від 12.07.2022 незаконного правоохоронного органу т.зв. «Головного управління МВД Херсонської області», з 13.07.2022 на посаду т.зв. «тимчасово виконуючого обов`язки спеціаліста відділу паспортно-візової служби управління громадської безпеки Головного управління МВД Херсонської області» призначена громадянка України ОСОБА_6 .

На вказаній посаді на ОСОБА_6 були покладені наступні обов`язки, а саме: організація та видача «адресних довідок» мешканцям Херсонської області для подальшого отримання паспорту рф; здійснення перекладу паспортів громадян України та інших документів українського зразка російською мовою з метою подальшого видачі паспортів рф; проведення процедури ідентифікації осіб, що втратили паспортні документи, для подальшого складання адресних довідок.

25.08.2023 р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України.

Слідчим подано клопотання про застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вказуючи, що остання підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначав, що неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного злочину, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, а також тяжкість покарання, що їй загрожує в разі визнання винуватою, послався на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Врахував дані про особу, ступінь встановлених ризиків, обставини кримінального правопорушення і дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам. Прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що є наявними ризики, передбачені п. п. 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, так, існує значна ймовірність того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може впливати на свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На наявність зазначених ризиків, вказує те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 віднесене до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років, підозрювана, знаючи про те, що на даний час частина території України знаходиться під тимчасовою окупацією та не знаходиться під контролем правоохоронних органів України, може переховуватись на цих територіях.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Окрім того, зважаючи на те, що запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, існує значна імовірність того, що підозрювана буде затягувати повне, всебічне та неупереджене розслідування кримінального провадження шляхом не виконання належної процесуальної поведінки або іншим чином.

Також наявний ризик впливу підозрюваною на свідків, вона може узгоджувати свої показання з показаннями інших осіб, які визнані свідками у справі, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи фактичні обставини та суспільну небезпечність кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, відомості щодо особи підозрюваної, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки інший запобіжний захід не зможе запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам, передбаченим п. п. 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Разом з тим, під час постановлення рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 на 58 днів, слідчий суддя допустився помилки, щодо визначення строку дії ухвали до 25.10.2023 року включно.

Відповідно до положень Розділу ІІ КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі і запобіжний захід, застосовуються в межах строку досудового розслідування. Відповідно до п.4 ч.3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України - 25.08.2023 року, а отже строк досудового розслідування спливає 24.10.2023 року, тому оскаржувана ухвала в цій частині підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 409, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

П о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.08.2023 року, щодо ОСОБА_6 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого в ОВС СВ УСБУ в Херсонській області ОСОБА_8 та застосувати до підозрюваної у кримінальному провадженні № 0000067 від 31.01.2023р. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування - до 23.10.2023р. включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: