Провадження №1-кп/521/1918/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

за участю потерпілої - ОСОБА_5 ,

за участю адвоката - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Малиновського районного суду м. Одеси, обвинувальний акт у кримінальному провадженні ЄРДР №0000374 від 05.06.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Криве Озеро, Миколаївської області, громадянка України, з середньою освітою, зі слів працює неофіційно продавцем, не заміжня, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , з квітня 2023 року, орендувала кімнату в трьох кімнатному одноповерховому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , другу кімнату у зазначеному будинку орендувала ОСОБА_5 , третю - подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , більш точних даних не встановлено.

У вечірній час, 04.05.2023,за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_3 , в ході спілкування ОСОБА_5 повідомила ОСОБА_4 про те, що в кімнаті яку орендує ОСОБА_5 , в її сумці зберігаються грошові кошти у сумі 200 євро, чотирма купюрами по 50 євро.

В цей час у ОСОБА_4 виник умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, визначивши предметом свого злочинного посягання, грошові кошти, які знаходились в кімнаті, яку винаймала ОСОБА_5 , у її сумці.

Так, 05.05.2023 о 06 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , вийшла зі своєї кімнати, забувши замкнути двері на ключ, в цей час ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, поєднаному з проникненням у житло, з метою особистого збагачення, впевнившись, що її дії залишаються непомітними для сторонніх осіб, в умовах воєнного стану, запровадженого: відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 на території України із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який цього ж дня затверджено Верховною Радою України. У подальшому, строк дії воєнного стану продовжено на 30 діб Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, з 25.04.2022 строк дії воєнного стану продовжено на 30 діб Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, з 25.05.2022 строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022 №2263-IX. Строк дії воєнного стану в подальшому продовжено на 90 діб Указом Президента України від 12 серпня 2022 року №573/2022, затверджений Законом України №2500-IX від 15.08.2022. Строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022, затверджений Законом України №2738-IX від 16.11.2022, а саме до 19.02.2023. У подальшому, строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023, затверджений Законом України №2915-IX від 07.02.2023, а саме до 20 травня 2023 року. У подальшому, строк дії воєнного стану продовжено на 90 діб Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023, затверджений Законом України №3057-IX від 02.05.2023, а саме до 18 серпня 2023 року, розуміючи протиправний характер своїх дій, суспільну небезпечність та наслідки свого діяння, бажаючи їх настання, скориставшись тим, що ОСОБА_5 на той час вийшла з орендованої кімнати та за її діями ніхто не спостерігає, зайшла до кімнати потерпілої, без її дозволу, підійшла до сумки потерпілої, звідки таємно викрала грошові кошти, належні ОСОБА_5 , у сумі 200 євро, у вигляді чотирьох купюр по 50 євро, кожна.

Після чого, ОСОБА_4 , покинула кімнату потерпілої та з місця вчинення злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила матеріальний збиток потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 8098 гривень 84 копійки.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 було кваліфіковано, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердила обставини які були викладені в обвинувальному акті, провину визнала в повному обсязі та щиро розкаялася у вчиненому, проти цивільного позову потерпілого не заперечувала, однак зазначила що половину суми заявленої в цивільному позові повернула, просила цивільний позов задовольнити частково.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердила обставини які було викладено в обвинувальному акті, підтримала заявлений цивільний позов, просила задовольнити, підтвердила що обвинувачена ОСОБА_4 дійсно повернула половину зазначеної суми у цивільному позові.

За вище вказаними обставинами, за клопотаннями учасників судового процесу, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, докази у судовому засіданні не досліджувалися.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позицій. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджено, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, які їм зрозумілі.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена поза розумним сумнівом і зібраних доказів достатньо для визнання її винуватою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 cт. 185 КК України.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, за ознаками - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Окрім того суд дає характеристику особистості обвинуваченої, який є особою з середньою освітою, з слів працює неофіційно працює продавцем, на обліках нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце мешкання, раніше не судима.

З врахуванням роз`яснень, наведених в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає: те що вона провину визнає повністю, щиро розкаюється у скоєному.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставини, якій обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , - відсутні.

З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченій ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , відсутність обтяжуючих обставин та наявність пом`якшуючої обставин, суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства та звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, згідно зі ст. 76 КК України.

Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 на свою користь суми матеріальної шкоди у розмірі 8098 грн. 84 коп. - підлягають частковому задоволенню, оскільки обвинувачена ОСОБА_4 відшкодувала половину суми заявленої позивної вимоги, а потерпіла ОСОБА_5 підтвердила даний факт.

Речові докази відсутні.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття покарання, призначеного цим вироком, з випробувальним терміном на 2 /два/ роки, якщо вона на протязі цього часу не скоїть нового кримінального правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи або навчання;

Строк випробування ОСОБА_4 , а саме випробувальний термін обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 06 грудня 2023 року.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем його мешкання.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 на свою користь суми матеріальної шкоди у розмірі 8098 грн. 84 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_5 суми матеріальної шкоди у розмірі 4049 грн. 42 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 діб з моменту проголошення вироку, через Малиновський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1