Справа № 309/4185/23
Провадження № 1-кс/309/50/24
22 січня 2024 року м. Хуст
Клопотання обґрунтовує тим, що 26.07.2023 представники ТОВ «АВД ЮА», знаходячись на елеваторі в м.Хуст по вул. Івана Франка №185, прийняли поставку ріпаку в кількості 25,260 тон від ФОП ОСОБА_6 та по даний час відмовляються сплатити кошти за поставлену продукцію в сумі 293647 грн.
Також, в період з 31 липня 2023 по 02 серпня 2023 року представники ТзОВ «Аграрний виробничий дім України», юридична адреса м. Київ, вул. Ушинського №40, в ході виконання договору поставки №31/07/23-021 від 31.07.2023, укладеного з директором ТзОВ «Карпатиагропродукт», прийняли поставку пшениці в кількості 87,76 тон загальною вартість 541942 гривень, який відповідно договору було поставлено на елеватор за адресою м.Хуст, вул. Івана Франка №185 та відмовляються оплатити кошти за поставлений товар.
Окрім цього, 04.09.2023 до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , директора ДП «НПЦВ» «Еліта» ІАРРР НААН номер мобільного телефону НОМЕР_1 , про те, що в період з 20 по 25 липня 2023 в м. Хуст було доправлено вантажівками автомобілями сільськогосподарську культуру пшеницю озиму загальною вагою 210 тон загальною вартість 1 380 424 гривень, при цьому було попередньо укладено договір з ОСОБА_8 номер телефону НОМЕР_2 , який на телефонні дзвінки не відповідає за товар не розраховується.
Також, 28.08.2023 до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 директор ПП «Ім. Василя Крикливця» номер мобільного телефону НОМЕР_3 , про те, що в період з 05 по 08 серпня 2023 в м. Хуст було доправлено вантажними автомобілями сільськогосподарську культуру ріпак загальною вагою 125 тон загальною вартість 1 800 000 гривень, при цьому було попередньо укладено договір з ОСОБА_8 , номер телефону НОМЕР_2 , який на телефонні дзвінки не відповідає за товар не розраховується.
Крім цього, у період з 09.08.2023 по 12.08.2023 представники ТзОВ «Аграрний виробничий дім України», юридична адреса м. Київ, вул. Ушинського №40, в ході виконання договору поставки №07/08/23-018 від 07.08.2023, укладеного з СГПП «Ромашка», прийняли поставку пшениці в кількості 92,24 т. на загальну суму 579559 грн. 54 коп., яка відповідно договору була поставлена на елеватор за адресою м. Хуст, вул. Івана Франка №185 та відмовляються оплатити кошти за поставлений товар.
18 січня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Хустського районного суду від 10 січня 2024 року, проведено обшук у приміщенні квартири АДРЕСА_3 за місцем проживання ОСОБА_5 за її участю та складено відповідний протокол. У ході обшуку були вилучені: мобільний телефон марки «iPhone» та мобільний телефон марки Vivo, які були упаковані у спеціальний пакет WAR1382577; три блокноти з записами, які були упаковані у спеціальний пакет WAR1382586; ноутбук марки «MacBook», який було упаковано у спеціальний пакет WAR1382585; ноутбук марки «Asus», який було упаковано у спеціальний пакет WAR1382584.
З огляду на те, що вилучені під час обшуку речі, чи відомості, які у них містяться є доказами кримінального правопорушення, а вході проведення досудового розслідування, необхідно провести їх додатковий огляд та оцінку в якості доказу, тому виникає необхідність накласти арешт на вказані речі.
Слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 подав письмову заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.
Відповідно до п.4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.
При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Саме клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України.
Зазначене у клопотанні майно відноситься до видів, передбачених Главою 17 Розділу ІІ КПК України, на які може бути накладено арешт.
Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.
Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).
При цьому, у судовому засіданні слідчим суддею не встановлено, що клопотання суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, тобто не містить правових підстав для арешту майна, достатності доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, вказівки на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження або не є пропорційним, тобто не відповідає тяжкості правопорушення і становитиме особистий і надмірний тягар для володільця майна.
За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить висновку, що клопотання слід задовольнити, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.
Керуючись ст. 171, 172 КПК України, слідчий суддя,
П О С Т А Н О В И В:
Накласти арешт на майно, яке вилучене у ОСОБА_5 та відповідно перебувало в її володінні й користуванні, а саме: мобільний телефон марки «iPhone», мобільний телефон марки Vivo, які упаковані у спеціальний пакет WAR1382577, три блокноти з записами, які упаковані у спеціальний пакет WAR1382586, ноутбук марки «MacBook», який упаковано у спеціальний пакет WAR1382585 та ноутбук марки «Asus», який упаковано у спеціальний пакет WAR1382584.
Негайне виконання ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1