Провадження № 1-кп/537/10/2023
Справа № 537/2956/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2023 року м. Кременчука

Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого - ОСОБА_7 ,

представника

потерпілого - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

захисника

обвинуваченого - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001237 від 05.07.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчука Полтавської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ПП «Сіюж Строй-Сервіс», неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив вирок про наступне:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України за таких обставин: 04.07.2019, приблизно о 12 год. 41 хв., в світлий час доби, у ясну погоду без опадів, по сухому асфальтобетонному покриттю вул. Леонова в м. Кременчуці Полтавської області, яка має по одній смузі руху у кожному напрямку, зі сторони вул. Переяславської в напрямку вул. Першотравневої, керуючи автомобілем Mitsubishi Pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався водій ОСОБА_11 .

В цей саме час, в попутному напрямку з автомобілем Mitsubishi Pajero, в напрямку вул. Першотравневої, керуючи мотоциклом SHINERAY-XY250 реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався мотоцикліст ОСОБА_7 .

Рухаючись у вказаному напрямку, в заданій дорожній обстановці, наближаючись до буд. 2/27 по вул. Леонова, водій ОСОБА_11 , при наближенні до прилеглої території будинку, не переконався в безпеці виконуваного маневру, не надав дорогу попутному мотоциклу SHINERAY-XY250, що рухався по зустрічній смузі руху в маневрі обгону, розпочав виконання маневру повороту ліворуч, який полягав у виїзді на зустрічну смугу руху, тим самим порушив вимоги п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», де відповідно вказано:

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху,

виїхав на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення по дотичній лівою боковою частиною керованого ним автомобіля з передньою частиною мотоцикла SHINERAY-XY250 під керуванням мотоцикліста ОСОБА_7 , який в цей час рухався в попутному напрямку в межах зустрічної смуги руху, виконуючи маневр обгону.

Внаслідок зіткнення водій мотоцикла SHINERAY-XY250 ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження та був госпіталізований до КНМП «ЛІЛ «Кременчуцька».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №33 від 14.03.2020, при судово-медичній експертизі у ОСОБА_7 виявлені такі тілесні ушкодження: закрита травма гомілки з переломом великогомілкової кістки в середній і нижній третині та переломом малогомілкової кістки в верхній третині; закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку та саднами лобної ділянки справа. Спільність механізму та часу утворення виявлених тілесних ушкоджень робить доцільним можливість кваліфікувати їх по ступеню тяжкості в єдиному комплексі як тілесні ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 318 від 22.05.2020, в заданій дорожній обстановці водій автомобіля Mitsubishi Pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання ним п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було перешкод технічного характеру.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Mitsubishi Pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 531 від 18.08.2020, в заданій дорожній обстановці водій автомобіля Mitsubishi Pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання ним п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Mitsubishi Pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, своїми необережними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження, ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України.

ІІ. Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні свою вину не визнав і пояснив суду, що не скоїв злочин при обставинах, який вказаний в обвинувальному висновку, вважає себе невинуватим, а винуватим потерпілого. По суті показав, що ПДР при ДТП не порушував і 04.07.2019 року близько 12.40 години рухався на належному йому автомобілі Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Леонова в бік залізничного вокзалу ст. Кременчук і рухаючись по вул. Леонова перед здійсненням маневру поворотом вліво заздалегідь перестроївся ближче до центру осьової лінії, яка розділяє зустрічні смуги руху транспортних засобів на проїжджій частині дороги. Всі транспортні засоби, які рухались за ним, повинні дотримуватись ПДР України. Під`їхавши до магазину він ввімкнув лівий показчик повороту і зайняв крайнє ліве положення і далі рухався і повернув біля будинку № 2/27. Його швидкість була не більше 7 км/год і маневр повороту не більше 1 сек. І при цьому звертав увагу на транспортні засоби, які рухались назустріч. При повороті наліво відчув удар і зупинився, у нього тілесних ушкоджень не було. Потерпілий впав зліва від його авто. Його автомобіль після зіткнення, а саме передня частина авто вже була біля лівого бордюру так як він вже майже завершив маневр повороту ліворуч і тому ніяк не міг уникнути зіткнення. Тобто, в завершальній стадії повороту ліворуч він не повинен був дивитись наліво. При цьому, за його автомобілем перед перестроюванням їхав автомобіль «Москвич» та за ним мотоцикл і він мигцем побачив, що мотоцикл був в потоці транспортних засобів позаду без виїзду на смугу зустрічного руху. Коли він займав крайнє ліве положення перед здійсненням маневру на смузі руху то автомобіль «Москвич» прийняв вправо від нього. Гальмівний шлях у потерпілого був 9,5 м і той їхав зі швидкістю більше 38,8 км/год, при тому, що його авто обігнав велосипедист справа. Потерпілий спочатку гальмував 9,5 м, потім відпустив гальма на 2,6 3 метри та після цього вдарився об його авто. Після удару він зреагував та смикнув кермо авто вправо та застосував гальмування. Згідно пункту 10.4 ПДР України, водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. Перед обгоном згідно п.14.2 ПДР України потерпілий повинен був впевнитись, що водій транспортного засобу який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч, тобто пріоритетність руху у транспортного засобу попереду та коли перший почав маневр то другий не повинен розпочинати. По першому слідчому експерименту він передзвонив слідчому та попрохав перенести слідчу дію і слідчий погодився. Потім слідчий повідомив про проведення другого експерименту, на ньому потерпілого не було. Пошкодження на його авто були зліва: від арки заднього колеса, задні двері, передні двері і переднє дзеркало. Розміщення його транспортного засобу на схемі та його дії при здійсненні повороту ліворуч були правильними з дотриманням ПДР України і зіткнення відбулося вже на перехресті.

Він не розуміє, як йому необхідно було виконати п.10.1 ПДР, так як він вже це виконав по розміщенню транспортного засобу. При цьому, між його авто та мотоциклом було 10 м і потерпілий, якщо б вибрав належну швидкість, зумів би проїхати між ним та правою частиною бордюру, тому можливість уникнути зіткнення була. Траєкторія його авто безпосередньо в момент дорожньо-транспортної пригоди була під кутом 45-50 градусів. Його водійський стаж складає 37 років. Авто на момент зіткнення було справне. Він нічого не відшкодував потерпілому, так як перелом ноги не може бути виправданням порушення потерпілим ПДР України та вимагання 100 000 грн. В лікарні потерпілому він обіцяв дати грошей по людські, так як потерпілий травмувався, після вимагання грошей відмовився це робити. Він ввімкнув показчик повороту на відстані 80 м від повороту, так як стовпи в місті стоять на відстані 50 м і це було на відстані півтора стовпа. Перед поворотом наліво є табличка з напрямком руху, по руху є дорожній знак про поворот наліво на стовпі та показчик міста 5.54 ПДР України, що вказує можливість руху наліво. Цей дорожній знак знаходиться на відстані 20-30 м перед поворотом наліво. Він зменшив швидкість свого авто перед поворотом наліво за 80 метрів і авто «Москвич» також зменшив швидкість, так як дистанція між ними залишалась незмінною. За 80 м перед поворотом при перестроюванні він подивився чи є транспортний засіб позаду і так як нікого не було, він включив лівий показчик повороту та продовжив рух. Після цього на протязі 80 м він моніторив обстановку, а саме: перед початком маневру подивився в дзеркало заднього виду перед поворотом, коли пересік невидиму лінію на перехресті та мотоциклу в дзеркалі не було, мотоцикл був за « ОСОБА_14 », яка саме відстань була до нього, визначити не може. Пошкодження на його авто, тобто удар прийшовся по дотичній, так як він уникав зіткнення. Капот його авто був на відстані 1 м від лівої бровки. Перешкода по вулиці Леонова після світлофора була біля КП «Котлогаз» і тому справа від осьової лінії була можливість мотоциклу проїхати. Місце дорожньо-транспортної пригоди вважає перехрестям, а не місце виїзду з прилеглої території згідно п.1.10. ПДР України, так як бордюри є в одному рівні, є д.з. 2.1 ПДР України, рівень дороги однаковий та по схемі ШРБУ це перехрестя. Якщо на перехресті повернути ліворуч то далі є залізничні колії та шлагбаум і дорожній знак «Стоп». Його маневр був здійснений таким чином : спочатку приближення до перехрестя, за 80 м включив показчик повороту ліворуч, зайняв крайнє ліве положення на смузі руху та їхав з ввімкненим показчиком повороту, виїзд на центр перехрестя і коли почав маневр то мотоцикл виїхав із за «Москвича». Після зіткнення він вийшов з машини в шоковому стані та почув лайку від потерпілого та питання де його сумка. Підбігли люди і він викликав потерпілому швидку допомогу та патрульну поліцію. Люди казали не чіпати потерпілого, так як у нього перлом ноги, шолома у потерпілого не було, що передбачено п.2.3 ПДР України та потерпілий повинен бути в шоломі. Патрульна поліція приїхала через кілька хвилин, також приїхала оперативна група ВП № 1 та при спілкуванні і проведенні замірів на місці представник ВП № 1 казав про обопільну вину обох водіїв при дорожньо-транспортній пригоді. Працівники патрульної поліції робили заміри, підняли мотоцикл потерпілого, з якого витікав бензин. При спілкуванні з потерпілим на місці пригоди він запитував у останнього чому той їхав без шолому, на що потерпілий казав, що шолом йому не потрібен. Також потерпілий казав, що йому треба від нього 100 тисяч грн. Після проведення всіх необхідних замірів на місці дорожньо-транспортної пригоди він поїхав в наркологічний диспансер для здачі аналізів, а його авто поставили на майданчик ВП №1. Через кілька днів до нього подзвонив потерпілий і він приїхав до останнього в лікарню. Потерпілий дав йому рецепт де була сума близько 15000-17000 грн. та сказав, щоб він оплатив його. Він відповів потерпілому, що його транспортний засіб застрахований у страховій компанії і якщо він буде визнаний винуватим у пригоді то страхова компанія відшкодує завдану шкоду, але він своєї вини у пригоді не вбачає. Через тиждень на його мобільний телефон з телефону потерпілого, так як він брав його номер після пригоди, надійшло СМС з погрозою, що якщо не буде грошей, більше не приходь та у церкві щоб поставив свічку, що він розцінив як погрози, так як брат потерпілого працює в Кременчуцькому відділі поліції. В подальшому, коли потерплий вийшов з лікарні, останній знову подзвонив, сказавши, що треба поговорити. Приїхавши на зустріч, він побачив потерпілого з сестрою, як той повідомив та потерпілий в розмові казав, що він (обвинувачений) в Канаду не поїде і тому подібне та знову сказав, що він повинен гроші в сумі 100 тисяч гривень. На це він відповів потерпілому, що не вважає себе винним та страхова компанія буде нести всі збитки. В подальшому він дізнався, що це була не сестра потерпілого, а адвокат ОСОБА_15 , чоловік якої працював слідчим в Кременчуцькому відділі поліції. В лютому 2020 року справу з ВП № 1 передали в Кременчуцький відділ поліції для проведення досудового розслідування в зв`язку з цим ним був заявлений відвід слідчому ОСОБА_15 . В судових дебатах вказав, що дослідивши матеріали справи вважає, що в тому, що сталася ДТП за його участю винним себе не визнає, прохає врахувати всі обставини пригоди та його обґрунтування, наявні докази та ухвалити справедливе рішення.

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні докази.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що дійсно отримав тілесні ушкодження при дорожньо-транспортній пригоді при обставинах, які правильно вказані в обвинувальному акті. По суті показав, що його водійський стаж 24 роки і 04.07.2019 року він їхав на мотоциклі по вул. Леонова в сторону залізничного вокзалу. Не доїжджаючи до будинку після залізничного технікуму за світлофором біля КП «Котлогазу» перед ним їхав автомобіль «Москвич», а перед ним за 10 м авто обвинуваченого. Він їхав зі швидкістю близько 50 км/год. При цьому він вирішив, так як зустрічних транспортних засобів не було здійснити обгін і ввімкнув лівий показчик повороту і почав маневр обгону, а саме випередив авто «Москвич» і як їхав до місця пригоди то обвинувачений ввімкнув лівий показчик повороту і зразу через 2-3 м повернув наліво. В нього не було можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди. Це сталося біля будинку АДРЕСА_2 . Після того як сталося дорожньо-транспортна пригода він частково перелетів капот авто обвинуваченого і впав спереду транспортного засобу, який стояв під кутом на дорозі і встати не міг. Обвинувачений виліз з авто і він обвинуваченому сказав: « куди ти преш». Вийшли люди з будинку і почали бинтувати йому голову, а обвинувачений по мобільному телефону почав кудись дзвонити і нічим йому не допоміг. Він був в шоломі, який злетів з нього при падінні. Потім приїхала швидка допомога, забинтували ногу і відвезли в лікарню. У нього були тілесні ушкодження зчесана голова, боліла нога, як потім з`ясувалося стався перелом. В 3-й лікарні йому загіпсували ногу і поклали на витяжку. В цей же день обвинувачений зайшов до нього в лікарню і запевнив, що буде приймати участь в лікуванні повністю. Лікар казав два варіанти лікування або 3 місяці лежати на витяжці і гіпсу або зробити операцію зразу, так як частина ноги роздроблена. Він погодився на операцію, яку зразу не змогли зробити, так як був сильний опік ноги і чекали, коли він спаде. Йому треба було вживлювати імплантат і він погодився на це, так як обвинувачений запевнив його, що допоможе в лікуванні. Він подзвонив обвинуваченому, той приїхав, він дав йому аркуш з вартістю імплантанта близько 20 тис. грн., на що обвинувачений сказав йому самому попутно збирати гроші. На запитання, чи буде він допомагати матеріально, обвинувачений нічого конкретного не відповів. Він особисто збирав кошти на імплантат, позичав у друзів, тощо. Мотоцикл належить дружині, перед дорожньо-транспортною пригодою він був в справному стані, був придбаний за кілька місяців до ДТП в салоні, у нього є посвідчення водія категорії «А». Чи переміщали транспортні засоби після дорожньо-транспортної пригоди сказати не може, при ньому патрульну поліцію не бачив. Прохає суворо покарати обвинуваченого з позбавленням прав на керування, так як останній нічим йому не допоміг після аварії на лікування і до цього часу, тільки перший раз запропонував 10 тис. грн. для того, як він сказав «закрити це питання». Додаткового обладнання на мотоциклу не було. Заводом виробником не передбачено наявність «дуг», має поліс страхування, про долучення його до матеріалів провадження йому не казали. В страхову компанію обвинуваченого чи свою не звертався, так як мотоцикл цілий. Мотоцикл шосейно кросовий і на ньому можна їздити в місті. На слідчому експерименті показав де саме почав обгін і виїзд на зустрічну смугу, а саме за світлофором перед «Котлогазом» ввімкнув поворот і через близько 20 м здійснив маневр. Коли виїхав на зустрічну смугу то бачив авто обвинуваченого попереду і той показчик повороту не вмикав. Між « ОСОБА_14 » і місцем пригоди було близько 10-15 м. Транспортний засіб обвинуваченого при зіткненні був по центру ближче до осьової лінії. Дорожньої розмітки на дорозі не було, дорожніх знаків не було в т.ч. знаку поворот ліворуч, забороняючи дорожніх знаків на обгін не було. Тільки він обігнав «Москвич» і наблизився до місця зіткнення, обвинувачений за 2-3 м від нього ввімкнув лівий показчик повороту і зразу повернув. По цій ділянці дороги їздить 2-3 рази на тиждень. До обвинуваченого з погрозами він не звертався. На слідчому експерименті відзначив відстань в 130 м до місця ДТП вказав приблизно а заміряли працівники поліції. Скільки часу рухався по зустрічній смузі сказати не може. Цивільний позов в частині матеріальної та моральної шкоди підтримує в повному обсязі, який складає витрати на імплантат, витрати на операцію, лікування, ліки та медикаменти. Моральна шкода полягає в зміні життя в зв`язку з отриманою травмою ноги, він не може, як раніше бігати, нормально ходити, не міг спілкуватися з рідними, друзями, постійно відчував фізичну біль внаслідок отриманою травми, тощо. Уточнює, що він випередив « ОСОБА_14 » і авто обвинуваченого за 10-15 м до місця події різко почало рух ліворуч і він не зміг зразу ж застосувати екстрене гальмування, його швидкість була 38,8 км/год. Його гальмівний шлях складав 9,5 м за схемою. На питання захисника як виник такий гальмівний шлях, коли між « ОСОБА_14 » та авто обвинуваченого за словами потерпілого, була відстань близько 10 м відповів, що як тільки він обігнав «Москвич» то зразу ж авто обвинуваченого почало маневр. При першому слідчому експерименті з ним обвинувачений не був присутній, відмовився, на 2-му слідчому експерименті його не було, так як його не повідомив слідчий і той відбувся без нього, взнав про це через 3 дні і другий експеримент не відповідає дійсності.

Крім повного не визнання обвинуваченим ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України вина останнього підтверджується іншими доказами по справі:

- витягом з ЄРДР від 05.07.2019 року, згідно якого внесено відомості за фактом ДТП 04.07.2019 року близько 12.44 години на вул. Леонова поблизу буд. № 2/27 в м. Кременчуці за участю водіїв ОСОБА_11 та ОСОБА_7 внаслідок якої ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження за ч.1 ст. 286 КК України, номер провадження №0001237 ( т.1,а.с.54,55) ;

- протоколом огляду місця ДТП від 04.07.2019 року, згідно якого проведено огляд місця пригоди та складена схема ДТП ( т.1.а.с.7-16);

- довідкою слідчого від 21.08.2019 року, згідно якої флеш-карта пам`яті цифрового фотоапарату, на який робились фото з місця події при проведенні огляду 04.07.2019 року при перенесенні інформації на персональний комп`ютер була пошкоджена та не можлива для візуального перегляду в зв`язку з чим неможливо долучити фотознімки до протоколу огляду місця ДТП 04.07.2019 року ( т.1.а.с.17);

- висновком щодо результатів медичного огляду № 489 від 04.07.2019 року відносно ОСОБА_11 складений о 15.25 год., згідно якого ОСОБА_11 не перебуває в стані алкогольного сп`яніння (т.1,а.с.18);

- речовим доказом мотоциклом SHINERAY-XY250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 05.07.2019 року і який належить на праві власності ОСОБА_7 та зберігається на майданчику ВП №1 Кременчуцького ВП ( т.1,а.с.25);

- речовим доказом автомобілем Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 05.07.2019 року і який належить на праві власності ОСОБА_11 та зберігається на майданчику ВП № 1 Кременчуцького ВП ( т.1,а.с.26);

- ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.07.2019 року , згідно якої накладено арешт на автомобіль Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 05.07.2019 року і який належить на праві власності ОСОБА_11 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та без позбавлення права користування з забороною проводити будь які ремонтні роботи та розпискою про передачу автомобіля на відповідальне зберігання власнику ( т.1,а.с.30-32);

- ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.07.2019 року, згідно якої накладено арешт на мотоцикл SHINERAY-XY250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 05.07.2019 року і який належить на праві власності ОСОБА_7 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та без позбавлення права користування з забороною проводити будь які ремонтні роботи та розпискою про передачу автомобіля на відповідальне зберігання власнику ( т.1,а.с.36-38);

- відповіддю КП «КПСШРБУ» від 21.08.2019 року, згідно якого надано роз`яснення перехрестя та місце прилягання до дороги виїзд з прилеглої території ( т.1а.с.40);

- відповіддю КП «КПСШРБУ» від 20.08.2020 року, згідно якого вказується, що станом на 04.07.2019 року ремонтні роботи поблизу буд. № 2/27 по вул. Леонова в м. Кременчуці не проводились, проводились в червні 2019 року, під час робіт були встановлені відповідні тимчасові дорожні знаки, які були демонтовані після виконання ремонту та підписання актів виконаних робіт. Станом на 4 липня 2019 року на вказаній ділянці дороги зі сторони вул. Залізничної в напрямку вул. Першотравневої дорожні знаки були відсутні, а відповідна розмітка була нанесена. Схему організації дорожнього руху відображено графічно. З приводу питань 5),6) зазначено, що поворот до прилеглої території будинку № 2/27 перехрестям рівнозначних доріг не є, так як з одного боку встановлений шлагбаум (постійно зачинений), а з іншого боку металеві ворота (постійно зачинені). Місця для перетину з/колії не визначено. Оскільки в зазначеному місці розташовані адміністративні будівлі, то ця ділянка дороги є заїздом - виїздом з прилеглої території. т.1а.с.40);

- речовим доказом - компакт-диском «HAVIT «серійний № А3128WJ 15175333 LH, з відеозаписом з камери відео спостереження , яка встановлена на фасаді буд. № 2 по вул. Леонова в м. Кременчук, який визнаний речовим доказом за постаново слідчого від 21.04.2020 року, на якому мається відеозапис ДТП ( т.1,а.с.120,121);

- протоколом огляду та перегляду відеозапису від 21.04.2020 року, згідно якого на відеозаписі на 00 хв. 51 сек. (час запису «07-04-2020 Че 12:40:31) авто обвинуваченого, розташований відносно проїжджої частини дещо під кутом та виконує маневр повороту ліворуч в напрямку місця, з якого ведеться відеозапис і момент початку виконання маневру камера не охоплює. На цій же секунді (00 хв. 51 сек.) та послідуючих кадрах в об`єктиві з`являється мотоцикл і при натисканні на кнопку на часі запису 00 хв. 52 сек. (час запису «07-04-2020 Че 12:40:32) відбувається зіткнення автомобіля та мотоцикла.;

- слідчим експериментом за протоколом від 22.04.2020 року, згідно якого потерпілий показав про обставини ДТП та на підставі яких було складено схему ДТП ( т.1,а.с.90-93);

- слідчим експериментом за протоколом від 03.08.2020 року, згідно якого обвинувачений показав про обставини ДТП та на підставі яких було складено схему ДТП ( т.1,а.с.90-93);

- висновком експерта № 318 від 22.05.2020 року, згідно якого в заданій дорожній обстановці водій автомобіля Mitsubishi Pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання ним п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було перешкод технічного характеру.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Mitsubishi Pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В заданій дорожній обстановці водій мотоцикла SHINERAY-XY250 реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , не мав технічної можливості уникнути даної дорожньо-транспортної пригоди.

В заданій дорожній обстановці в діях водія мотоциклу SHINERAY-XY250 реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 ,будь яких невідповідностей з вимогами «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається.( т.1,а.с.100-105);

- висновком судової авто технічної експертизи № 531 від 18.08.2020, згідно якої в заданій дорожній обстановці водій автомобіля Mitsubishi Pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригоди шляхом виконання ним п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

В заданій дорожній обстановці в діях водія автомобіля Mitsubishi Pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_11 , вбачаються невідповідності з вимогами п. 10.1. «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

В заданій дорожній обстановці водій мотоцикла SHINERAY-XY250 реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , мав технічну можливість запобігти даної дорожньо-транспортної пригодиш ляхом виконання ним п.12.3 ПДР, для чого у нього не було будь яких перешкод технічного характеру.

В заданій дорожній обстановці в діях водія мотоциклу SHINERAY-XY250 реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , вбачаються невідповідності з вимогами п.12.3 «Правил дорожнього руху України», які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. ( т.1,а.с.131-137);

- довідкою ПП «Сіюж» № 82 від 26.08.2020 року, згідно якої автомобіль на балансі ПП «Сіюж» станом на 04.07.2020 року не перебував. Страхування даного автомобіля за рахунок ПП здійснювалось в зв`язку з тим, що на момент видання полісу ПП користувалось даним автомобілем на підставі договору.

- висновком судово-медичної експертизи №33 від 14.03.2020, при судово-медичній експертизі у ОСОБА_7 виявлені такі тілесні ушкодження: закрита травма гомілки з переломом великогомілкової кістки в середній і нижній третині та переломом малогомілкової кістки в верхній третині; закрита черепно-мозкова травма зі струсом головного мозку та саднами лобної ділянки справа. Спільність механізму та часу утворення виявлених тілесних ушкоджень робить доцільним можливість кваліфікувати їх по ступеню тяжкості в єдиному комплексі як тілесні ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (т.1, а.с.152-154 );

- довідкою РСЦ МВС в Полтавській області № 31 від 07.02.2020 року, згідно якої за гр. ОСОБА_11 зареєстрований автомобіль Mitsubishi Pajero реєстраційний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію від 21.09.2016 року;

- висновком експертів № 23-771 комп`ютерно-технічної та комісійної авто технічної експертизи , складеного 10.07.2023, згідно якого:

1. Наданий на дослідження носій інформації DVD-R з маркуванням «Verbatim» дозволяє зчитувати записану на ньому інформацію.

На носії інформації DVD-R з маркуванням «havit» виявлений мультимедійний файл, який містить відеозапис.

Медіа-характеристики виявленого відеозапису наведено у розділі №2 дослідницької частини цього висновку.

Секунда відеозапису (параметр fps відеозапису) у файлі «ch03_3939.mp4», відповідно до отриманих експертом метаданих, укладається. з 12 кадрів.

2. Перетин вулиці Леонова та вулиці Салганної м. Кременчука Полтавської області (поворот з вулиці Леонова до будинку №2/27) не є перехрестям, а є приляганням прилеглої території.

3. Водій автомобіля «Mitsubishi Pajero» р/н НОМЕР_1 в умовах пригоди мав технічну можливість уникнути зіткнення з мотоциклом «Shineray XY250GY-6B» р/н НОМЕР_2 належним виконанням вимог пунктів 14.3 та 10.1 ПДР.

4. У діях водія автомобіля «Mitsubishi Pajero» р/н НОМЕР_1 вбачаються невідповідності з вимогами пунктів 14.3 та 10.1 ПДР, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з фактом ДТП.

5. Водій мотоцикла «Shineray XY250GY-6B» р/н НОМЕР_2 в умовах пригоди не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Pajero» р/н НОМЕР_1 .

6. У діях водія мотоцикла «Shineray XY250GY-6B» р/н НОМЕР_2 експертами не вбачається невідповідності з вимогами ПДР, які б, з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з фактом ДТП.

ІV. Оцінка суду.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст.ст. 84, 85 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Суд критично оцінює показання ОСОБА_11 стосовно того, що його автомобіль після зіткнення, а саме що передня частина авто вже була біля лівого бордюру так як він вже майже завершив маневр повороту ліворуч і тому ніяк не міг уникнути зіткнення. Тобто, він перебував в завершальній стадії повороту ліворуч і не повинен був дивитись наліво, незрозуміло чому. При цьому вказував, що перед перестроюванням, за його автомобілем їхав «Москвич», а за ним мотоцикл і він мигцем побачив, що мотоцикл був в потоці транспортних засобів позаду без виїзду на смугу зустрічного руху. Коли він займав крайнє ліве положення перед здійсненням маневру на смузі руху то автомобіль « Москвич» прийняв вправо від нього.

При цьому потерпілий вказує, що він (потерпілий) при маневрі обгону випередив «Москвич» та його гальмівний шлях вже був на полосі зустрічного руху, враховуючи загальну ширину проїжджої частини дороги та не міг уникнути зіткнення з авто.

Місце розташування гальмівного шляху мотоцикла підтверджується схемою дорожньо-транспортної пригоди до протоколу огляду.

Також, ОСОБА_11 стверджував, що згідно пункту 10.4 ПДР України, водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот, а перед обгоном, згідно п.14.2 ПДР України, потерпілий повинен був впевнитись, що водій транспортного засобу який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту (перестроювання) ліворуч, тобто пріоритетність руху у транспортного засобу попереду та коли перший почав маневр то другий не повинен розпочинати.

При цьому, дослідженими доказами встановлено, що потерпілий вже почав маневр обгону а тому, згідно п.14.3 ПДР України водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями.

Також, ОСОБА_11 вказував, що не розуміє, як йому необхідно було виконати п.10.1 ПДР, так як він вже це виконав по розміщенню транспортного засобу, що протирічить дослідженим доказам, а саме, ОСОБА_11 вказував, що між його авто та мотоциклом було 10 м і потерпілий, якщо б вибрав належну швидкість, зумів би проїхати між ним та правою частиною бордюру, тому можливість уникнути зіткнення була.

При цьому встановлено, що гальмівний шлях мотоцикла знаходиться на відстані від правого краю дороги - 6 м та 6.15 м під кутом, враховуючи що, потерпілий не мав технічної можливості об`їхати авто справа та враховуючи розташування мотоцикла на дорозі потерпілий вже був в стадії маневру обгону, так як рухався по зустрічній враховуючи ширину проїжджої частини дороги.

Також ОСОБА_11 стверджував, що місце дорожньо-транспортної пригоди вважає перехрестям, а не місцем виїзду з прилеглої території згідно п.1.10. ПДР України, так як бордюри є в одному рівні, є д.з. 2.1 ПДР України з вул. Салганної на вул. Леонова, рівень дороги однаковий та по схемі ШРБУ це перехрестя, при тому, що довідка КП « ШРБУ» вказує, що місце пригоди не є перехрестям.

Також ОСОБА_11 показав, що його маневр був здійснений таким чином: спочатку приближення до перехрестя, за 80 м включив показчик повороту ліворуч, зайняв крайнє ліве положення на смузі руху та їхав з ввімкненим показчиком повороту, виїзд на центр перехрестя і коли почав маневр то мотоцикл виїхав із за «Москвича».

При цьому, перед цим ОСОБА_11 вказував, що коли він займав крайнє ліве положення перед здійсненням маневру на смузі руху то «Москвич» прийняв вправо від нього. Таким чином, незрозуміло звідки тоді потерпілий вискочив.

Суд бере до уваги, що за показаннями ОСОБА_11 під час пригоди шолома у потерпілого не було, що передбачено п.2.3 ПДР України за яким потерпілий повинен бути в шоломі, та при спілкуванні з потерпілим на місці пригоди він запитував у останнього чому той їхав без шолому, на що потерпілий казав, що шолом йому не потрібен.

При цьому, за показаннями потерпілого він був в шоломі, який після пригоди відлетів з голови в сторону.

Таким чином, судовим розглядом достеменно не встановлено наявність чи відсутність шолома у потерпілого, однак при цьому, суд враховує, що отримані в результаті пригоди тілесні ушкодження у потерпілого, крім закритої черепно-мозкової травми та струсу головного мозку також наявні переломи кісток, які самі по собі є тілесними ушкодженнями середньої тяжкості.

Суд, враховуючи показання експерта ОСОБА_16 критично оцінює посилання сторони захисту щодо відповіді КП «КПСШРБУ» від 20.08.2020 року, вказуючи, що на схемі є д.з. 2.1 «Дати дорогу» і є дорожня розмітка 1.5, а в протоколі огляду місця події вказано, що розмітка відсутня, що суттєво не впливає на обставини пригоди, а наявний дорожній знак розташований на виїзді з прилеглої території і попереджає водіїв надати дорогу іншим транспортним засобам по вул. Леонова, однак наявність даного знаку не вказує, що це місце обов`язково є перехрестя, так як даний дорожній знак може бути розташований і на виїзді з прилеглої території.

Так, надаючи оцінку показанням потерпілого ОСОБА_7 суд вбачає, що внаслідок порушення ОСОБА_11 ПДР України під час здійснення маневру повороту сталася ДТП, під час якої у потерпілого за висновком судово-медичної експертизи № 33 від 14.03.2020 були виявлені тілесні ушкодження, які по спільності механізму та часу утворення виявлених тілесних ушкоджень робить доцільним можливість кваліфікувати їх по ступеню тяжкості в єдиному комплексі як тілесні ушкодження середньої тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Враховуючи показання потерпілого ОСОБА_7 суд вважає, що останній вказав на обставини вчинення ОСОБА_11 відносно нього злочину, його показання надані суду не протирічать матеріалам справи, що суд сприймає як належний та допустимий доказ вини обвинуваченого у вчиненні даного злочину.

Суд критично оцінює посилання сторони захисту та обвинуваченого щодо винуватості самого потерпілого в дорожньо-транспортній пригоді внаслідок порушення останнім ПДР України, а саме перевищенням швидкості при русі на проїжджій частині вул. Леонова в м. Кременчук та здійснення маневру обгону на перехресті, тощо, що спростовується дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Також, суд критично оцінює висновок експерта №15819/10609-1-610 за результатами комплексної судової дорожньо-технічної та авто технічної експертизи від 10.06.2022 ННЦ «Інституту судових експертиз ім.. Засл. проф..М.С. Бокаріуса» в частині винуватості потерпілого ОСОБА_7 в ДТП, враховуючи матеріали даної експертизи та показань експерта ОСОБА_17 в судовому засіданні, який не надав суду висновків щодо всіх питань, які ставились перед експертом, в тому числі чи є перехрестя вулиць Леонова та Салганної в м. Кременчук перехрестям та не дослідження в ході проведення експертизи відео матеріалів, які на думку експерта не є необхідним та ніяким чином не впливають на висновки. Також, висновки експерта суперечать один одному, в тому числі щодо швидкості руху мотоцикла під керуванням ОСОБА_7 ( п.5 висновку вказує на швидкість не менше 41,1 км/год. а в п.п. 7-12 категорично вказано, що ОСОБА_7 рухався в населеному пункті зі швидкістю 60…70 км/год. ), що не підтверджується будь якими доказами та суттєво вплинули на подальші розрахунки експерта, невідповідність встановлених обставин пригоди та зроблених на їх підставі висновків, тощо.

Суд звертає увагу , що в судовому засіданні 29.11.2022 після допиту експерта ОСОБА_17 представником потерпілого ОСОБА_9 до суду подано клопотання про призначення комплексної судової транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи та дорожньо-технічної експертизи по даному кримінальному провадженню, враховуючи, що висновок експерта №15819/10609-10610 від 10.06.2022 за результатами проведення комплексної судової дорожньо-технічної та автотехнічної експертизи та допиту експерта ОСОБА_17 суперечить зібраним матеріалам справи.

Так, представник потерпілого вказала, що обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що швидкість його транспортного засобу під час виконання маневру повороту ліворуч була близько 7 км/год. і маневр повороту не більше 1 с. та в момент зіткнення вже знаходився біля лівого бордюру, хоча по відео та іншим доказам зіткнення сталося приблизно по центру зустрічної смуги. Також, ОСОБА_11 показав, що коли він зайняв крайнє ліве положення перед здійсненням маневру, то транспортний засіб «Москвич» прийняв правіше, а ОСОБА_7 вказує, що він випередив « ОСОБА_14 ». Аналізуючи наявний відеозапис видно, що після моменту зіткнення «Москвич» з`являється в полі зору камери через понад 1 с., що підтверджує покази ОСОБА_7 , який дійсно був в маневрі обгону та на момент початку маневру обвинуваченим ОСОБА_11 знаходився в межах зустрічної смуги та вже обігнав автомобіль «Москвич».

Також, ОСОБА_11 вказав, що перед поворотом наліво є табличка з напрямком руху, по руху є дорожній знак про поворот наліво та показчик міста. Зауважує, що даний дорожній знак відноситься до розділу «Інформаційно-вказівний, знаків», на якому було зображено напрямок руху на найближчому перехресті, а саме на синьому фоні стрілка прямо до населених пунктів Кіровоград та Дніпропетровськ, стрілка наліво до Полтави, та на білому фоні стрілка наліво до кафе «Шашличний край». По-перше, цей знак ніяким чином не відноситься до категорії «Попереджувальних знаків», «Заборонних знаків», «Наказових знаків» та «Знаків пріоритету», де в кожному з цих категорій є знаки, які відносяться до категорії дорожніх знаків, які регулюють дорожній рух. По-друге, вказаний знак встановлений в безпосередній близькості до заїзду (виїзду) з прилеглої території в районі якого сталася ДТП, на відстані 20.4 м (відповідно до висновку експертизи №15819/10609-10610 від 10.06.2022) до ближньої межі умовної ліні перетину проїзних частин. По-третє, від даного дорожнього знаку до ближньої межі заїзду до прилеглої території до кафе «Шашличний край» відстань складає понад 80 м, а відповідно до ближньої межі з перехрестям вулиць Леонова - Ярмаркова (перехрестя з круговим рухом в районі залізничного вокзалу) складає 250 м. По-четверте, на вище вказаному перехресті є відповідні знаки «Пріоритету» та «Наказові», що свідчить що це є саме перехрестя. А «Інформаційно-вказівного знаку» зазначеного стрілкою та назвою установи, яка розташована в районі місця ДТП, немає. Дана інформація підтверджується не тільки протоколом огляду місця ДТП, показами сторін, а й оглядом експерта, що відображено у висновку експерта №15819/10609-10610 від 10.06.2022.

Стосовно визначення експертом поняття розгалуження проїзних частин вул. Леонова та вул. Салганна та чи є це перехрестям, експерт ОСОБА_17 дійшов висновку, що це саме перехрестя, посилаючись лише на вище описаний «Інформаційно-вказівний знак» та вказує, що даний знак ставиться перед місцем, де попереду до проїзної частини (в даному випадку до вул. Леонова) примикає дорога, яка веде до населеного пункту (об`єкта), назва якого вказана на даному знаку, і роз`яснює, що даний дорожній знак 5.54 встановлюється перед перехрестям, де є дороги, які ведуть до населених пунктів, назва яких вказана на знаку. Таким чином постає питання, навіть посилаючись на такі тлумачення вимог п. 10.7.46 ДСТУ-4100-14 (зазначені на сторінці 13 висновку) при тому , що на описаному знаку відсутня назва установи ТОВ «ЄвропаБуд» та чи є виїзд заїзд до прилеглої території ТОВ «ЄвропаБуд» перехрестям? Враховуючи вказані висновки експерт в подальшому вказує як на прямий причинний зв`язок між діями потерпілого та наслідками у вигляді ДТП, а саме в порушенні п. 14.6 (а) ПДР України, а саме обгін на перехресті заборонений.

Також, потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні показав, що швидкість руху перед пригодою керованого ним мотоцикла складала приблизно 50 км/год (сторінка 5 висновку експерта, останній абзац), що є технічно спроможною швидкістю з урахуванням усіх проведених автотехнічних експертиз, хоча експертом ОСОБА_17 під час визначення швидкості руху (сторінка 7) мотоцикла за слідами переміщення вказаної потерпілим та визначеної попередніми автотехнічними дослідженнями 38.8 км/год, акцентує увагу суду, що саме покази потерпілого з приводу даної швидкості є технічно неспроможними (застосовуючи ефект накопичення, що саме покази потерпілого є неспроможними), так як визначена ним мінімальна швидкість 41.1 км/год.

Експерти використовуючи одні й ті ж дані для дослідження визначення віддалення мотоцикла від місця ДТП у висновку експерта №318 від 22.05.2020 та у висновку експерта №15819/10609-10610 від 10.06.2022 однак мають розбіжності, а саме у першому висновку 19.9 м, а у другому висновку - 19.7 м.

Експертом ОСОБА_17 під час дослідження визначено відстань віддалення мотоцикла 19.7 м від місця зіткнення та порівняно з мінімальною можливою відстанню віддалення, яка склала - 24.9 м, але не порівняно за умови мінімального можливого віддалення мотоцикла від місця зіткнення з можливістю уникнути зіткнення, при тому що при визначених даних потерпілий не мав би технічної можливості уникнути зіткнення, так як зупинковий шлях при обраній швидкості 50 км/год складає 33.4 м (відповідно до висновку експерта № 318 від 22.05.2020).

Експерт ОСОБА_17 , досліджуючи показання обвинуваченого ОСОБА_11 з урахуванням того, що останній не вказує відстань відносно меж проїзної частини, як рухався мотоцикліст, то під час розрахунків ним прийнято якісь граничні умови, а саме, що мотоцикл своїм лівим габаритом рухався по осьовій лінії дорожньої розмітки, тобто використовував надуману ситуацію та прийшов до висновку, що в момент початку маневру обвинуваченим, мотоцикл міг рухатися в межах своєї смуги руху, хоча потерпілий вказує, що знаходився в стадії обгону та вже випередив даний автомобіль. На підставі наявних суперечностей експерт дійшов висновків що саме показання з приводу механізму ДТП вказані обвинуваченим будуть враховані під час дослідження.

На сторінці 20 висновку експерт ОСОБА_17 зазначає, що згідно вимог п. 8.1 Правил дорожнього руху України вказано, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками, все вище перераховане в місці пригоди на час ДТП було відсутнім. А всупереч свого ж дослідження, довідки та схеми КП «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління», в якій вказано, що дана ділянка проїзної частини не є перехрестям, вказує, що ця ділянка є перехрестям.

Експерт ОСОБА_17 прийшов до висновку, що в діях потерпілого є порушення вимог п. 14.6 (а) та п.12.4 Правил дорожнього руху України, а саме порушення п.14.6 (а) стали причиною ДТП, посилаючись на свої помилкові висновки з приводу визначення перехрестя та підкріплюючи ще й швидкісним режимом руху мотоцикла 60-70 км/год, посилаючись на його думку.

Навіть враховуючи показання обвинуваченого з приводу часу виконання маневру та швидкості руху мотоцикла відповідно до висновку експерта № 531 від 18.08.2020 наявна щонайменше обопільна форма вини обох учасників, але чомусь експертом ОСОБА_17 дана інформація не використовувалася для дослідження можливості уникнути ДТП потерпілим, хоча показання потерпілого були прийняті експертом до уваги як технічно спроможні.

Суд звертає увагу, що експерт ОСОБА_17 на неодноразові питання прокурора, сторони обвинувачення щодо надання конкретної відповіді, чи є місце дорожньо-транспортної пригоди перехрестям чи ні, не надав конкретної відповіді, відповівши, що місце пригоди має ознаки перехрестя. Аналогічним чином експерт відповів і на дане питання головуючого, таким чином уникнувши конкретної відповіді та питання, яке має суттєве значення для всебічного, повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження.

На підставі викладеного представник потерпілого прохала призначити у даному кримінальному провадженні комплексну транспортно-трасологічну, автотехнічну та дорожньо-технічну експертизу, проведення якої доручити експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз (65011, місто Одеса, вулиця Успенська 83/85).

Враховуючи всі протиріччя та розбіжності, які не були усунуті безпосередньо при допиті експерта ОСОБА_17 в судовому засіданні та враховуючи відповідь експерта щодо відсутності необхідності при складанні висновку експерта безпосередньо досліджувати наявний в матеріалах справи відеозапис, на якому зафіксовані обставини пригоди та враховуючи думку сторони обвинувачення щодо наявних сумнівів в неупередженості експерта, ухвалою суду від 23.01.2023 задоволено клопотання представника потерпілого ОСОБА_9 та призначено по справі судову комплексну транспортно трасологічну авто технічну та дорожньо - технічну експертизи, проведення яких доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз ( т1.а.с.168-171).

В подальшому ухвалою суду від 19.04.2023 за результатами розгляду клопотання експертної установи винесена ухвала про зміну назви експертизи, а саме з комплексної транспортно-трасологічної авто технічої та дорожньо-технічної експертизи на комп`ютерно-технічну та авто технічну експертизу. Дана ухвала суду сторонами по справі не оскаржувалась.

В судовому засіданні 06.11.2023 захисником та обвинуваченим після ознайомлення з висновком експертів № 23 -771 комп`ютерно-технічної та комісійної авто технічної експертизи від 10.07.2023 заявлено клопотання про допит в судовому засіданні експертів ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , враховуючи наявні невідповідності у висновку експертів щодо визначення приблизної швидкості мотоцикла потерпілого перед гальмуванням, віддаленості мотоцикла від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки для руху, невідповідностей даних, вказаних на схемі № 2 до висновку, а саме :

- на а.с.13, абз.3-й знизу висновку вказана відстань віддалення мотоцикла від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки по спрощеній формулі - 24 м, хоча розрахунок за формулою складає 24, 5 м.;

- на стор. 13 абц.3-й зверху вказана швидкість мотоцикла перед гальмуванням 55 км/год, «що незначно перевищує допустиму межу… передбачену п.12.4 ПДР України», де вказано, що швидкість в населеному пункті не повинна перевищувати 50 км/год. та при цьому в п. 6 висновку а.с.15 вказано, що в діях водія мотоцикла не вбачається невідповідностей з вимогами ПДР України, які б з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з фактом ДТП, при тому що по формулі швидкість складає 52 км/год.

Дійсно в п. 12.4 ПДР України вказано, що швидкість в населеному пункті не повинна перевищувати 50 км/год., при цьому адміністративним порушенням за ч.1 ст. 122 КУпАП є перевищення обмеження швидкості на 20 км/год., тому в даному випадку акцентована увага на швидкості мотоцикла 55 км/год., що є по суті є незначним перевищенням допустимої межі. При цьому , у висновку вказана приблизна швидкість 55 км/год як і в розрахунку вказано хвилевим а не прямим рівняльним знаком, що відповідно вказує на приблизну швидкість руху мотоцикла і не може розглядатися в якості суттєвої невідповідності .

Аналогічним чином вказана в тексті висновку приблизна відстань віддалення мотоцикла перед гальмуванням - 24 м, при наявній відстані по формулі - 24,444 м , що дорівнює 24 м , так як три цифри після коми не перевищують цифру « 5» та були округлені відповідним чином.

При цьому, на а.с.14 висновку прямо вказано, що навіть при швидкості мотоцикла 50 км/год. величина зупиночного шляху складала б - 30 м., тому віддаленість мотоцикла від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки, навіть при указаних захисником швидкості мотоцикла - 52 км/год. та відстані - 24.5 м, водій мотоцикла не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем.

- на а.с.10 абц.2 зверху висновку вказано, що фото взято з карти ОСОБА_20 і при цьому не вказано коли саме взятий даний знімок, якщо в 2023 а не на час пригоди в 2019 то на ньому відсутні дорожні знаки, які були наявні на той час по вул. Леонова, які впливають при визначенні чи є перетин вул. Леонова та Салганної м. Кременчук перехрестям.

Суд критично оцінює дане твердження захисника на підставі того, що час зображення місця пригоди не має стосунку, так як вже під час досудового розслідування та при судовому розгляді справи було встановлено обставини наявності дорожніх знаків, які всі були зафіксовані при огляді місця події та інших слідчих діях. В дослідницькій частині висновку експертом прямо вказано на підставі яких об`єктивних даних (протоколу та схеми місця події, наявної дорожньої розмітки, довідок, прилеглої території, зображень ділянки дороги з перехрестям в сторону залізничного вокзалу, наявних на час пригоди дорожніх знаків ,тощо) і було складено висновок.

- на фото таблиці до висновку а.с.7 зображення 13, кадр 625 захисник не бачить момент входу в контакт транспортних засобів.

Суд критично оцінює дане твердження захисника на підставі того, вказане твердження захисника є його баченням та суб`єктивною думкою, яке не спростовується будь якими доказами, при тому, що на зображенні 12 чітко видно наближення мотоцикла до авто а на зображенні 13 червоною рискою показано момент входу в контакт транспортних засобів.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника, вказавши, що:

- на а.с.15 висновку в розрахунках вказують максимальну швидкість мотоцикла 55 км/год від чого зростає гальмівний шлях, а при розрахунку мінімальної швидкості відповідно буде зменшуватись і гальмівний шлях.

Суд звертає увагу, що вказані обставини необхідно оцінювати критично, враховуючи аналогічні обґрунтування на заперечення захисника а саме, що навіть при вказаних захисником швидкості мотоцикла 52 км/год. та відстані 24.5 м, водій мотоцикла не мав технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем.

- на схемі № НОМЕР_3 до висновку № 23-771 розміщення мотоцикла та автомобіля не відповідає дійсності так як при зіткненні транспортних засобів був удар по дотичній і мотоцикл впав перед авто, залишивши сліди на асфальті та на авто з лівого заднього крила автомобіля, що видно з зображення 2 та 3 фото з місця пригоди, а на схемі вбачається удар десь під кутом 30 градусів, при якому мотоцикл так би не впав та таких пошкоджень на асфальті не було б.

Суд також звертає увагу, що вказані обставини необхідно оцінювати критично, враховуючи, що схема № 2 до висновку вказує саме приблизне взаємне розташування автомобіля та мотоцикла в момент входу в контакт а висновок обвинуваченого щодо можливого кута контакту та можливого падіння мотоцикла на асфальт є припущенням обвинуваченого та його суб`єктивною думкою.

Враховуючи думку сторони обвинувачення щодо безпідставності наявних буцім то невідповідностей у висновку та вказання вказаних даних у приблизних величинах, які по суті ніяким чином не впливають на висновки та обґрунтування невідповідностей на припущеннях, то що, судом, з метою всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи та забезпечення права стороні захисту з`ясувати викладені нею невідповідності безпосередньо у експертів, які проводили дане експертне дослідження, дане клопотання було задоволено та допитано в судовому засіданні експертів ОСОБА_16 та ОСОБА_21 .

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 на питання захисника відповів, що мотивація відповіді на питання № 2 вказана у дослідницькій частині висновку. Відповідь на питання № 3 та № 4 вмотивована тим, що експертне дослідження ґрунтується і на оцінці експертом всіх досліджених матеріалах справи і наявних в ній доказах і дані відповіді на ці питання не потребують спеціальних розрахунків і водій авто повинен був керуватися в даній конкретній ситуації ПДР України щоб запобігти пригоді та на початку маневру автомобіля потерпілий вже не мав технічної можливості уникнути пригоди, а саме порушення п.10.1, 14.3 ПДР України на кадрі 612 (зображення 9 та 10) маневр авто вбачається по повернутому колесі авто та по схемі ДТП та розрахунках, тобто коли авто обвинуваченого почало маневр, мотоцикл вже рухався по зустрічній смузі руху зі швидкістю близько 55 км/год і не міг з технічної точки зору запобігти пригоді, враховуючи віддаленість мотоцикла від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки близько 24 м, при тому, що гальмівний шлях мотоцикла навіть при його швидкості 50 км/год. складав би 30 м.

На питання обвинуваченого ОСОБА_11 експерт відповів, що перетин вулиць Леонова та Салганної ( поворот з вул. Леонова до будинку ) не є перехрестям а є приляганням прилеглої території, так як згідно матеріалів провадження (протоколи, схеми місця події, фото, дорожні знаки та розмітка, відповіді, тощо) вказано, що дана територія призначена для паркування і не має наскрізного проїзду. При цьому, наявність на великій відстані від місця пригоди на дорозі залізничного переїзду та ознак, згідно п.1.10 ПДР України, поняття терміну «перехрестя», не робить місце, де сталася дорожньо-транспортна пригода, перехрестям, що також вказано в цьому пункті, а саме «не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території» та яке, крім цього, визначають також дорожні знаки та дорожня розмітка. Вказав, що якщо припустити, що перетин даних вулиць є перехрестям, то по вул. Леонова при русі транспортних засобів від залізничного вокзалу здійснювався б за правилами «правої руки» , тобто вказані транспортні засоби при русі по вул. Леонова надавали б перевагу в русі транспортним засобам, які виїжджають з вул. Салганної на вул. Леонова або перед уявним перехрестям по вул. Леонова був би розміщений д.з. «Головна дорога», який на даній ділянці відсутній.

Також експерт відповів, що дорожні знаки є засобом організації дорожнього руху та дорожніх знаків пріоритету розглянуто в п.1 висновку та в даному випадку д.з. «2.1» є на виїзді з прилеглої території , яка не призначена для наскрізного проїзду. Дана ділянка прилеглої території закінчується ручним шлагбаумом та призначена для трансполярних засобів, які обслуговують технічні будівлі та споруди а далі є проїзд через залізничний переїзд, тому це є прилеглою територією. Даний дорожній знак найчастіше встановлюють на перехресті доріг але не завжди, також його встановлюють і на виїзді з прилеглих територій , як в даному випадку і якщо це виїзд на головну дорогу, то на вул. Леонова відсутній д.з. «Головна дорога», який повинен в такому випадку там бути. Ознаками перехрестя є дорожні знаки, дорожня розмітка та інформованість водіїв. Він, як експерт, має право проведення експертиз по експертним спеціальностям 10.1,10.2,10.3, що включає і 10.1.0.2, при дослідженні використовував і відеозаписи згідно Методики, яку використовують при судових експертизах експертні установи м. Києва та Одеси. Розрахунки та параметри мотоцикла брались з Методики, яка розроблялась під його керівництвом, на даний час розробляється інша Методика, але на даний час вона не прийнята для використання при дослідженнях.

Суд також враховує, що обставини вчинення злочину потерпілий ОСОБА_7 вказує послідовно, логічно, його показання стосовно спричинення йому обвинуваченим тілесних ушкоджень внаслідок ДТП співпадають з дослідженими в ході судового розгляду доказами :

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.07.2019 та схемою до протоколу з додатками, згідно якого проведено огляд місця пригоди за участю водіїв ОСОБА_11 та ОСОБА_7 , яке мало місце 04.07.2019;

- речовим доказом - мотоциклом «Shineray XY250GY-6B» р/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 05.07.2019 ;

- речовим доказом - автомобілем «Mitsubishi Pajero» р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 05.07.2019 ;

- речовим доказом ком пакт-диском «HAVIT» серійний № А3128WJ 15175333 LH, з відеозаписом з камери відео спостереження , яка встановлена на фасаді буд. АДРЕСА_3 ;

- висновком експерта № 318 від 22.05.2020;

- висновком судової авто технічної експертизи № 531 від 18.08.2020;

- висновком експертів № 23-771 комп`ютерно-технічної та комісійної авто технічної експертизи від 10.07.2023;

- висновком судово-медичної експертизи № 33 від 14.03.2020;

та іншими дослідженими в ході судового розгляду доказами.

Суд бере до уваги, що потерпілий попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст. 384 КК України, показання давав добровільно під присягою і у суду відсутні будь-які сумніви з їх правдивості та об`єктивності.

Також, експерти ОСОБА_17 та ОСОБА_16 попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань та висновків за ст. 384, 385 КК України, показання давали добровільно під присягою.

При цьому, суд критично оцінює висновок експерта №15819/10609-1-610 за результатами комплексної судової дорожньо-технічної та авто технічної експертизи від 10.06.2022 ННЦ «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф..М.С. Бокаріуса» та показання експерта ОСОБА_17 .

Так, після дослідження і оцінки даного висновку та показань експерта, з`ясування думки учасників провадження ухвалою суду від 23.01.2023 була призначено по справі судову комплексну транспортно-трасологічну авто технічну та дорожньо-технічну експертизи, проведення яких доручено експертам Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз з обґрунтуванням в ухвалі мотивів необхідності призначення даної експертизи ( т1.а.с.168-171)

Також, суд бере до уваги показання експерта ОСОБА_16 надані в судовому засіданні, які в повній мірі надають відповіді на всі питання сторони захисту. Дані відповіді експерта є вичерпними, обґрунтованими, категоричними, чіткими та зрозумілими, які не потребують додаткового тлумачення та не містять в собі будь яких протиріч чи суперечностей, які необхідно усувати призначенням додаткової чи повторної експертизи та повністю підтверджують висновок від 10.07.2023 .

Суд враховує, що експерт ОСОБА_16 є головою експертної автотехнічної комісії при проведенні даної комісійної експертизи, має право проведення експертиз по тим же експертним спеціальностям 10.1,10.2,10.3, як і експерт ОСОБА_21 , допит якого не був проведений з поважних причин, а саме у зв`язку з перебуванням експерта у відрядженні.

Тому, беручи до уваги наявний у висновку підпис експерта ОСОБА_21 , який попереджався про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України при проведенні експертизи а також враховуючи тривалий судовий розгляд даного кримінального провадження, надані відповіді експерта в судовому засіданні, думку учасників процесу, які не наполягали на допиті експерта ОСОБА_21 , суд вважав за можливе обмежитись допитом експерта ОСОБА_16 .

Також, суд критично оцінює посилання сторони захисту, викладені в судових дебатах, щодо визнання висновку експертів № 23-771 комп`ютерно-технічної та комісійної авто технічної експертизи від 10.07.2023 неналежним та недопустимим доказом на підставі того, що даний висновок був проведений з використанням Методики дослідження руху транспортних засобів. ЦНДІСЕ,ВНДІСЕ,.1967,1971,1980,1988, яка на час проведення дослідження та складання висновку відповідно до електронного Реєстру методик проведення судових експертиз її застосування станом на 28.01.2022 припинено однак дана методика була використана при складанні висновку № 23-771 від 10.07.2023.

Враховуючи дану обставину, суд відновив судовий розгляд для з`ясування даного питання та повторно допитав судового експерта ОСОБА_16 , який показав, що з початку військового вторгнення рф в Україну 24.02.2022 всі Методики , які розроблялися з експертними закладам бувшого радянського союзу були призупинені для використання в Україні та запроваджена відповідна експертна робота щодо перекладу даних Методик державною мовою, в тому числі і Методику дослідження руху транспортних засобів. (М. ЦНДІСЕ, ВНДІСЕ,.1967,1971,1980,1988) та розробки на їх основі нових Методик для застосування в експертній роботі. При цьому, він є членом секції експертної групи в Україні, яка проводить дану роботу щодо впровадження нової методики. Дана Методика вказана у висновку під п.7, тобто остання в списку використаних методик, яка містить в собі базові теоретичні знання основ теорії механіки та математичні формули, які базуються на законах математики, фізики та загальновідомих теоремах, які містяться в інших використаних Методиках. Таким чином, використання даної Методики є по суті використанням даних знань, формул та теорем, які ніхто не може відмінити чи ставити під сумнів, тому вказання даної Методики ніяким чином не вплинуло на дослідження та висновки експертизи. На конкретне питання захисника щодо використання чи ні даної Методики при складанні висновку експерт чітко відповів, що в тому вигляді як вона вказана (як окремим документом) він її не використовував та міг взагалі її не вказувати у висновку, а вказувати підручники з механіки, математики та фізики, в яких використані вказані формули, тощо. Також, на питання захисника щодо наданого суду клопотання від 13.04.2023 (т.2,а.с.175) відповів, що щодо першого питання про статус ділянки дороги на місці ДТП (перехрестя або ні) може бути вирішене без залучення автодорожнього експерта за спеціальністю «10.16», а на підставі загальних вимог ПДР України що і було досліджено в подальшому, а напрямок діяльності спеціальності «10.16» стосуються визначення відповідності експлуатаційних, геометричних, технічних показників доріг нормативно-технічним вимогам, відповідно до наказу Мінюсту України № 53/5 від 08.10.1998. Також, на питання по параметрах мотоцикла відповів, що застосовувалась більш конкретизована Методика Одеського НДІСЕ а саме досліджені наявні інші моделі відомих виробників за відсутності мотоцикла потерпілого, враховуючи, що даний мотоцикл класичної збірки китайського виробництва а тому при дослідженні експерти не мали брати підвищений коефіцієнт , передбачений для даних моделей.

При цьому, суд звертає увагу, що висновок експерта № 15819/10609-1-610 за результатами комплексної судової дорожньо-технічної та авто технічної експертизи від 10.06.2022 ННЦ «Інституту судових експертиз ім. Засл. проф..М.С. Бокаріуса» в своїй основі базується на використанні саме Методик радянського союзу, так як з семи використаних методик, при тому, що інші три документа є нормативні п`ять, напряму відносяться до методик радянського союзу Москва, ВННИСЕ 1971, 1980, 1986, 1987, 1990, дія яких аналогічним чином припинена (номери №№ 1,2,4,5,9 ; т.2,а.с.49).

Однак, при цьому, сторона захисту будь яких питань щодо даних невідповідностей та визнання даного висновку неналежним та недопустимим доказом не заявляє при цьому вказує, що даний висновок підтверджує невинуватість обвинуваченого у даній пригоді.

Враховуючи викладене, суд критично оцінює позицію сторони захисту щодо не врахування експертами при виготовленні висновку № 23-771 від 10.07.2023 висновків попередньої експертизи від 10.06.2022 а також тим, що експерти повинні обґрунтовувати свої висновки на підставі досліджених матеріалів та надавати конкретні відповіді на поставлені питання а не оцінювати попередні висновки.

Суд бере до уваги, що висновок експертів № 23-771 комп`ютерно-технічної та комісійної авто технічної експертизи від 10.07.2023, крім вже досліджених вихідних даних, також враховував наявний в матеріалах справи відеозапис даної пригоди, який не був досліджений при проведенні попередньої експертизи № 15819/10609-1-610 від 10.06.2022, на підставі дослідження якого, в тому числі ґрунтується наданий висновок.

Тобто, висновки експертів № 23-771 від 10.07.2023 базуються на обставинах пригоди, які у достатньому обсязі відображені відеозаписом, тому подальше дослідження базувалося саме на ньому, тобто на джерелі інформації , що об`єктивно відображає обставини пригоди.

У даному висновку питання визначення місця пригоди перехрестям чітко визначено на підставі досліджених матеріалів та встановлено, що коли авто обвинуваченого почало маневр, мотоцикл вже рухався по зустрічній смузі руху зі швидкістю близько 55 км/год і потерпілий не міг з технічної точки зору запобігти пригоді, враховуючи віддаленість мотоцикла від місця зіткнення в момент виникнення небезпеки близько 24 м, при тому, що гальмівний шлях мотоцикла навіть при його швидкості 50 км/год. складав би 30 м. Тому, всі приблизні дані швидкості руху мотоцикла, його гальмівного шляху, сповільнення руху гальмування, тощо, не впливають по суті на висновки експертів.

Суд критично оцінює посилання сторони захисту щодо наявного порушення потерпілим п.12.4 ПДР України, яке буцімто призвело до пригоди на тій підставі, що у висновку експертів прямо вказано, що у діях водія мотоцикла не вбачається невідповідності з вимогами ПДР, які б з технічної точки зору , знаходились в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Тобто, перевищення потерпілим передбаченої швидкості руху та відповідно порушення ним п.12.4 ПДР України за наявної приблизної швидкості 55 км/год не має причинно-наслідковий зв`язок з пригодою, що і вказано в п.6 висновку ( т.2,а.с.183).

Також, суд звертає увагу, що експерт ОСОБА_17 у своєму висновку зазначає, що згідно вимог п. 8.1 Правил дорожнього руху України вказано, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками, вказуючи , що дана ділянка дороги де сталася пригода має ознаки перехрестя по причині встановлення перед даним перехрестям дорожнього знаку 5.54 (т.2,а.с.54, а.с. висновку 20) а саме мал. 1 (а.с.12 висновку, т.2,а.с.50 ) та який зображений крупним планом ( т.2,а.с.12) а за місцем ДТП, тобто за місцем куди повертав авто обвинуваченого, був встановлений дорожній знак 5.51 (мал. 2 а.с. висновку 12, т.2,а.с.50) та який зображений крупним планом ( т.2,а.с. 13.14).

При цьому інформаційний д.з. 5.54 перед місцем пригоди стосується виключно інформації щодо напрямку руху транспортних засобів ділянки дороги з круговим рухом попереду ( т.2,а.с.12) як і інформаційний д.з. 5.51 , який розташований за місцем ДТП ( т.2,а.с.13.14) та ніяким чином не мають відношення до даного місця пригоди та не вказують на наявність , беручи до уваги дані дорожні знаки, ознак перехрестя саме на місці пригоди.

Експерт ОСОБА_17 в подальшому вказує, що учасники пригоди за наявності даних д.з. мали інформацію про « наявність попереду проїзної частини перехрестя» , тобто наявність попереду , на ділянці дороги з круговим рухом перехрестя а не місця пригоди , до якого дані д.з. не мають ніякого відношення. ( а.с. висновку 20, т.2,а.с.54)

Також, експерт ОСОБА_17 вказав, що « у протоколі огляду місця ДТП вказано, що місце ДТП є перехрестям вулиць Леонова та Салганна, при цьому вказано, що знаки дорожнього руху в місці ДТП відсутні» ( а.с.висновку 12, т.2,а.с.50) ,тобто обґрунтовуючи свої висновки виключно посиланням на запис слідчого в протоколі огляду ( т.1,а.с.97) , при цьому не беручи до уваги та не спростовуючи довідку та схеми КП «Кременчуцьке підрядне спеціалізоване шляхове ремонтно-будівельне управління», в якій вказано, що дана ділянка проїзної частини не є перехрестям, безпідставно вказує, що ця ділянка є перехрестям ( т.1,а.с.116, 117).

Таким чином, експерт ОСОБА_17 дійшов висновку, що в діях потерпілого є порушення вимог п. 14.6 (а) та п.12.4 Правил дорожнього руху України, а саме порушення п.14.6 (а) стали причиною ДТП, посилаючись на свої необґрунтовані висновки з приводу визначення місця пригоди не перехрестям а саме ділянкою дороги з ознаками перехрестя та підкріплюючи надані висновки ще й швидкісним режимом руху мотоцикла 60-70 км/год, посилаючись на свою думку, що не підтвердилось дослідженими в судовому розгляді матеріалами справи.

Також, суд бере до уваги, що обвинувачений , обґрунтовує невинуватість у даній ДТП на підставі визначення терміну «перехрестя» в п.1.10 ПДР України та висновку експерта ОСОБА_17 , однак останній у висновку щодо визначення місця пригоди як місця з ознаками перехрестя, обґрунтовує свій висновок саме наявністю на даній ділянці дороги дорожніх знаків 5.54 та 5.51 ( т.2, а.с.54, а.с.висновку 20), тобто підтверджуючи показання експерта ОСОБА_16 щодо визначення перехрестя не виключно поняттям терміну в п.1.10 ПДР а і наявністю дорожньої розмітки, дорожніх знаків, тощо.

Враховуючи викладене, суд критично оцінює висновок експерта № 15819/10609-1-610 за результатами комплексної судової дорожньо-технічної та авто технічної експертизи від 10.06.2022 та бере до уваги висновок експертів № 23-771 комп`ютерно-технічної та комісійної авто технічної експертизи від 10.07.2023.

Таким чином, надаючи оцінку показанням обвинуваченого, потерпілого, експертів, дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами, суд вбачає, що обвинувачений своїми необережними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження при обставинах, які підтверджуються дослідженими належними та допустимими доказами.

Отже, в даному кримінальному провадженні суд знаходить, що стороною обвинувачення доведено подію кримінального правопорушення, зокрема час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, також, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, що можливо встановити із показань самих обвинуваченого та дослідженими письмовими доказами.

Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.

Відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ «суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права».

Оцінка доказів, в розумінні практики Європейського суду з прав людини, суд керується критерієм поза розумним сумнівом. Таке доведення випливає із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою («Кобець проти України», № 16437/08, п. 43, рішення від 14 лютого 2008).

Суд визнає докази обвинувачення належними і допустимими, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винуватість ОСОБА_11 у вчиненні ним злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України .

Отже, дослідивши під час судового розгляду надані сторонами та іншими учасниками кримінального провадження докази на предмет їх належності, достовірності, допустимості і достатності відповідно до ст. 94 КПК України, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_11 правильно кваліфіковано за ч.1 ст. 286 КК України, так як він, керуючи транспортним засобом, з необережності, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Вина ОСОБА_11 виходячи з критерію поза розумним сумнівом, доведена повністю.

V. Призначення покарання.

Призначаючи покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, те, що ОСОБА_11 згідно вимоги ДІТ МВС України раніше не судимий, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вину не визнав.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_11 , згідно ст.66 КК України судом не встановлені.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_11 , згідно ст.67 КК України судом не встановлені.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначення покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_11 покарання за ч.1 ст. 286 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд врахував думку прокурора щодо призначення покарання, думку обвинуваченого, який не визнав себе винуватим та прохав виправдати його, його захисника, який підтримав думку обвинуваченого, думку потерпілого, його представника, встановлені обставини справи, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд бере до уваги, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_11 за ч.1 ст. 286 КК України вчинене останнім 04.07.2019 .

Згідно санкції ч.1 ст. 286 КК України станом на 04.07.2019 (в редакції від 27.06.2019) передбачає покарання у виді штрафу в розмірі від 200 до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами та строк до 2 років, або арештом на строк до 6 місяців або обмеження волі на строк до 3 років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого.

Відповідно ст. 12 КК України, вчинене ОСОБА_11 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Враховуючи викладене, суд враховує особу обвинуваченого та інші обставини справи, вчинений ним злочин, невизнання своєї вини та його відношення до вчиненого, думку прокурора щодо призначення покарання, який вважав за можливе обрати обвинуваченому покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України (в редакції від 27.06.2019) у виді арешту строком на 5 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки. Враховуючи , що на момент вчинення діяння санкція ч.1 ст.286 КК передбачала покарання у виді штрафу в розмірі від 200 до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами та строк від 2 до 3 років, або арештом на строк до 6 місяців або обмеження волі на строк до 3 років , з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого , ст.12 КК України , згідно якої даний злочин є нетяжким та відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності 3 роки минув, на підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_11 від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України. Долю речових доказів визначити відповідно до ст.100 КПК України, а саме скасувати арешт на транспортні засоби та повернути власникам та стягнути з обвинуваченого витрати на стаціонарне лікування потерпілого.

Потерпілий та представник потерпілого підтримали думку прокурора, цивільний позов прохали залишити без розгляду.

Обвинувачений прохав виправдати його, вказуючи, що не вважає себе винуватим у даній дорожньо-транспортній пригоді на підставі досліджених в судовому засіданні доказів та в задоволенні позову прокурора відмовити, транспортні засоби повернути власникам.

Захисник підтримав думку обвинуваченого, вказуючи, що судовим розглядом даного кримінального провадження вина ОСОБА_11 не доведена належними та допустимими доказами, відмовити в позові прокурора та речові докази повернути власникам.

Суд бере до уваги, що обвинуваченому під час судового розгляду було роз`яснено, що якщо обвинувачений погоджується зі звільненням від кримінальної відповідальності, встановивши, що строк давності минув, заслухавши думку потерпілого та інших учасників, суд зобов`язаний закрити кримінальне провадження у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності (п.1.ч.2 ст.284 КПК) і таке звільнення вирішується ухвалою суду, в якій не вирішується питання винуватості чи невинуватості. В разі якщо обвинувачений не погоджується на звільнення від кримінальної відповідальності в такому випадку судовий розгляд продовжується в загальному порядку і якщо прокурор не відмовляється від обвинувачення то за результатами судового розгляду суд ухвалює вирок. У разі якщо суд дійде висновку про не винуватість обвинуваченого, він ухвалює виправдувальний вирок. Якщо суд дійде висновку про винуватість, суд ухвалює обвинувальний вирок, призначає обвинуваченому покарання, однак звільняє його від покарання внаслідок закінчення строків давності ( ч.5 ст.74 КК). В такому вироку суд вирішує цивільний позов (за наявності).

Обвинувачений ніяких клопотань стосовно закриття кримінального провадження не заявляв, вказуючи, що не вважає себе винуватим, захисник підтримав думку обвинуваченого, прокурор не відмовився від обвинувачення, потерпілий та представник також вважали за можливе в такому випадку продовжити судовий розгляд.

VІ. Інші рішення щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку.

Потерпілим ОСОБА_7 під час судового розгляду заявлений цивільний позов до ОСОБА_11 за участю третьої особи на стороні відповідача НАСК «Оранта» про відшкодування майнової шкоди в сумі 36 983, 75 грн. та моральної шкоди в сумі 100 000 грн. завданої злочином. ( т.1,а.с.19-27; 181-183).

Прокурором в ході судового розгляду заявлено цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_11 про відшкодування витрат держави на стаціонарне лікування потерпілого від злочину на суму 10821 грн. 90 коп.( т.1,а.с.9-12; 159-160).

Згідно цивільного позову, потерпілому ОСОБА_7 даним злочином завдана майнова шкода в сумі 36 983,75 грн., яка складається з витрат на лікування потерпілого, а саме витрат вартості медичних препаратів в сумі 35 783, 75 грн. та вартості пошкоджених та забруднених від крові речей: штанів вартістю 900 грн. та куртки, вартістю 300 грн., що підтверджується квитанціями № 204 від 08.07.2019 року та моральної шкоди в сумі 100 000 грн., яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я та болях рани на нозі від яких він не міг декілька ночей спати, задовольняти свої фізичні потреби в зв`язку з пошкодженням кістки ноги, не міг вести звичайний спосіб життя, його фізичний стан на деякий час погіршився та обвинувачений добровільно відшкодувати йому матеріальну та моральну шкоду відмовляється.

Обвинувачений ОСОБА_11 цивільний позов в частині відшкодування завданої матеріальної і моральної шкоди не визнав, так як вважає себе не винуватим у спричиненні тілесних ушкоджень потерпілому, який на його думку сам винний у спричиненні ДТП і відповідно в отриманні тілесних ушкоджень.

В судових дебатах потерпілий відмовився від заявленого ним цивільного позову до обвинуваченого та ПАТ «НАСК «Оранта» щодо відшкодування завданої злочином матеріальної та моральної шкоди та прохав залишити його без розгляду.

Згідно відзиву на позовну заяву прокурора щодо відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 обвинувачений ОСОБА_11 прохав відмовити в задоволенні, вказавши, що прокурором не доведено наявність підстав для представництва інтересів держави так як не доведено порушення інтересів держави чи органу місцевого самоврядування та потерпілого та не надано суду доказів таких витрат ( т.1, а.с.49-51).

З огляду на те, що Комунальне некомерційне медичне підприємство «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» є багатопрофільним закладом, що надає вторинну (спеціалізовану) медичну допомогу в умовах цілодобового та денних стаціонарів на території міста Кременчука та прилеглих районів Полтавської області з центром у м. Кременчук, управління закладом здійснює Департамент охорони здоров`я Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області, а кошти, які виділяються на лікування хворих, надходять із міського, обласного та державного бюджету, у даному випадку відсутність коштів, призводить до ненадходження коштів до бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам в цілому, відтак Кременчуцька окружна прокуратура Полтавської області з метою захисту державних інтересів вважає може звернутися із позовом в інтересах держави в особі Національної служби здоров`я України про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я.

Кошти Державного бюджету України, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.

Невідшкодування витрат, здійснених Комунальним некомерційним медичним підприємством «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» за рахунок державного бюджету на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 , негативно впливає на фінансування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я, забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів.

Таким чином, єдиною можливістю захистити державні інтереси є звернення прокурора до суду з відповідним позовом про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину з відповідача. Таке звернення до суду є виправданим, оскільки в даному випадку захисту потребують державні інтереси.

Дані спірні правовідносини, які виникають при здійсненні діяльності у бюджетній сфері, зачіпають інтереси держави та є порушенням загальнодержавних інтересів, що у відповідності до ст.131-1 Конституції України покладає на прокурора обов`язок представництва в суді.

Так, у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 910/3486/18 суд дійшов висновку, що представництво прокурором у суді законних інтересів держави здійснюється у разі, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює відповідний орган. При цьому прокурор не зобов`язаний встановлювати причини, за яких позивач не здійснює захист своїх інтересів.

Відповідна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.04.2019 у справі № 906/506/18, від 11.04.2019 у справі № 904/583/18, від 13.02.2019 у справі № 914/225/18, від 21.05.2019 у справі № 921/31/18.

Згідно висновку Верховного Суду, нездійснення захисту полягає у тому, що уповноважений суб`єкт владних повноважень за наявності факту порушення інтересів держави, маючи відповідні повноваження для їх захисту, всупереч цим інтересам за захистом до суду не звернувся. Така поведінка (бездіяльність) уповноваженого державного органу може вчинятися з умислом чи з необережності; бути наслідком об`єктивних причин, в тому числі відсутність коштів на сплату судового збору, тощо.

На підтвердження витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_7 директором Комунального некомерційного медичного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування «Кременчуцька» наданий кошторис витрат на лікування в сумі 10821,90 грн.( т.1,а.с.159-160), який обвинуваченим по суті не оспорювався. Враховуючи доведеність винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину, доведеність підстав для представництва інтересів держави прокурором, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_11 кошти в сумі 10821 грн. 90 коп на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

Відповідно до ст.ст. 122,124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, таким чином необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 1634,50 грн., яка складається : 980,70 грн. на залучення експерта для проведення судової автотехнічної експертизи № 318 від 22.05.2020 ( т.1,а.с.142); 653,80 грн. на залучення експерта для проведення транспортної-трасологічної експертизи № 531 від 18.08.2020 ( т.1,а.с.150) ; витрати за проведення судової комп`ютерно-технічної та авто технічної експертизи № 23-771 від 10.07.2023 на суму 12904,92 грн., що підтверджується супровідним листом (т.2,а.с.185).

Долю речових доказів визначити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України , ст.ст. 66, 67 КК України , суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 визнати винуватим за ч.1 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді у виді арешту строком на 5 місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Звільнити ОСОБА_11 на підставі ч.5 ст. 74 КК України від покарання внаслідок закінчення строків давності.

Речові докази :

- мотоцикл «Shineray XY250GY-6B» р/н НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 05.07.2019, передати власнику ОСОБА_7 ( т.1,а.с.108);

- автомобіль «Mitsubishi Pajero» р/н НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 05.07.2019, передати власнику ОСОБА_11 ( т.1,а.с.109);

- компакт диск «HAVIT» серійний № А3128WJ 15175333 LH, з відеозаписом з камери відео спостереження, яка встановлена на фасаді буд. АДРЕСА_3 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 21.04.2020 - залишити в матеріалах кримінального провадження ( т.1,а.с.121).

Скасувати арешти накладені:

ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.07.2019 року, згідно якої накладено арешт на автомобіль Mitsubishi Pajero, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 05.07.2019 року ( т.1,а.с.110-111).

ухвалою слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 09.07.2019 року , згідно якої накладено арешт на мотоцикл SHINERAY-XY250, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який визнаний речовим доказом за постановою слідчого від 05.07.2019 року ( т.1,а.с. 113-114).

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_11 за участю третьої особи на стороні відповідача ПАТ НАСК «Оранта» про відшкодування майнової шкоди в сумі 36 983,75 грн. та моральної шкоди в сумі 100 000 грн. завданої злочином залишити без розгляду.

Цивільний позов прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури ОСОБА_5 до ОСОБА_11 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого задовольнити і стягнути з ОСОБА_11 , ІПН НОМЕР_4 на користь держави в особі фінансового управління виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в місцевий бюджет м. Кременчука (р/р 0008 в ГУДК України Полтавської області, , код платежу 24060300) кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в сумі 10821,90 грн.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати на проведення експертиз в сумі 1634,50 грн., які складаються: 980,70 грн. на залучення експерта для проведення судової авто технічної експертизи № 318 від 22.05.2020 ( т.1,а.с.142); 653,80 грн. на залучення експерта для проведення транспортної - трасологічної експертизи № 531 від 18.08.2020 (т.1,а.с.150).

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави витрати за проведення судової комп`ютерно технічної та авто технічної експертизи № 23-771 від 10.07.2023 на суму 12 904,92 грн., яка проведена Одеським Науково - Дослідним Інститутом Судових Експертиз (ОНДІСЕ) за рахунок асигнувань загального фонду Державного Бюджету України ( т.2,а.с.185).

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги .

Обвинуваченому роз`яснити його право подати клопотання про помилування, право ознайомитися з журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: ОСОБА_1