ЄУН 337/4098/23 Провадження №1-кп/337/112/2024
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 м.Запоріжжя Колегія суддів Хортицького районного суду міста Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 07.07.2023 року за №0001112, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Стальне Джанкойського району АР Крим , громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і російською федерацією (далі - рф) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент рф володимир путін та інші невстановлені на цей час представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994 року, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 року та вимогам 4. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 року № 36/103, від 16.12.1970 року № 2734 (XXV), від 21.12.1965 року № 2131 (XX), від 14.12.1974 року № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, та віддали відповідні накази на вторгнення підрозділів збройних сил (далі зс) рф на територію України з метою її незаконного збройного захоплення та подальшої військової окупації. 24.02.2022 року, на виконання вищевказаних наказів, військовослужбовці зс рф, шляхом збройної агресії із застосуванням зброї, військової техніки та артилерії, з нанесенням ракетних та авіаційно-бомбових ударів по військовій та цивільній інфраструктурі, незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Донецькій, Запорізькій, Житомирській, Київській, Луганській, Сумській, Харківській, Херсонській та Чернігівській областях, та здійснили збройний напад на державні органи влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти військової та цивільної інфраструктури, які мають важливе народногосподарське та оборонне значення, після чого здійснили військову окупацію частини території України, в тому числі значної частини Василівського та Пологівського районів Запорізької області. 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діє на час ухвалення вироку. Так, приблизно 04.01.2023 громадянин України ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Сімферополь АР Крим, діючи умисно, на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану, шляхом добровільного підписання контракту та вступу до 810 окремої гвардійської ордена жукова бригади морської піхоти військово-морського флоту російської федерації (далі за текстом - 810 бригада), з метою подальшої безпосередньої участі у бойових діях проти зведених підрозділів Збройних Сил України, Національної гвардії та Національної поліції України, які здійснювали захист суверенної території України від переважаючих сил збройних формувань держави-агресора. Реалізувавши свій злочинний умисел та ставши учасником зс рф, ОСОБА_7 , був призначений військовим керівництвом на посаду старшого стрілка І взводу 1 роти 810 бригади (в/ч НОМЕР_1 ), у зв`язку з чим отримав військову форму із знаками розрізнення, особисту вогнепальну стрілецьку зброю - АК-74 та боєкомплект до нього. Так, приблизно 18.06.2023 (більш точні дата та час не встановлені) ОСОБА_7 , перебуваючи в районі прямих бойових дій та здійснюючі оборону рубежів з метою захоплення територій Запорізької області, озброєний належним йому автоматом АК-74 та боєприпасами до нього, на виконання наказів свого військового керівництва та представників збройних формувань рф, прийняв безпосередню участь у бойових діях, штурмі АДРЕСА_2 , проти військовослужбовців Збройних Сил України, які здійснюють захист населених пунктів Василівського району Запорізької області від збройних формувань рф. Далі, приблизно з 23.06.2023 по 05.07.2023 (більш точні дата та час не встановлені) ОСОБА_7 , перебуваючи на тимчасово окупованих територіях поблизу с. Роботине Пологівського р-ну Запорізької обл„ діючи умисно, на шкоду суверенітету, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності України, та на виконання наказу військового керівництва збройного формування - 810 бригади морської піхоти зс рф (в/ч НОМЕР_1 ), перебуваючи в районі прямих бойових дій та здійснюючі оборону рубежів з метою утримання тимчасово окупованих територій Запорізької області, озброєний належним йому автоматом АК-74 та боєприпасами до нього, прийняв безпосередню участь у бойових діях проти військовослужбовців Збройних Сил України, які здійснюють захист населених пунктів Пологівського району Запорізької області від збройних формувань рф. В результаті вказаного бойового зіткнення поблизу АДРЕСА_3 група, у складі якої перебував ОСОБА_7 , потрапила в засідку, після чого ОСОБА_7 був затриманий військовослужбовцями Збройних сил України та доставлений КУ "Запорізький слідчий ізолятор". Таким чином, громадянин України ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту вчинене в умовах воєнного стану. Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинувачені визнав і пояснив, що він, будучи громадянином України та проживаючи на тимчасово окупованій території АР Крим у с.Стальне Джанкойського району , добровільно 12.01.2023 р. підписав контракт на проходження військової служби в збройних силах РФ та був зарахований до списків особового складу 810 бригади морської піхоти зс РФ, в/ч НОМЕР_1 , рядовим стрілком. Йому було видано військову форму армії рф, автомат АК С-74 з підствольним гранатометом, тринадцять магазинів з патронами. Приблизно 28.01.2023 р. був передислокований до Запорізької області між селами Абрикосівка і Шевченка де пробув до квітня 2023 року, займався облаштуванням позицій. Після цього переїхали до с.Зелений Гай , де також займалися облаштуванням позицій. В травні 2023 року , був передислокований до с.Стрелковка де пробув до червня. 16-17 червня 2023 року його підрозділ перекинули до с.П`ятихатки Запорізької області де він був обстріляний з мінометів і відступили. 23 червня 2023 року перекинули до с.Роботіно Запорізької області. Його групі в складі командира й ще п`яти осіб було поставлено завдання висунутися на позиції та вести спостереження за переміщенням військ ВСУ. 05.07.2023 він заступив на чергування . В розташування їх підрозділу прийшли троє саперів, яких необхідно було провести на позиці де знаходився підрозділ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Він з командиром та двома саперами дійшли до вказаних позицій , однак там виявилися військові Збройних Сил України , які відкрили вогонь зі стрілецької зброї. Командир загинув , а він із одним сапером потрапив у полон . Доля іншого сапера йому невідома. Під час потрапляння в полон у нього при собі зброї не було, так , як він її залишив на позиції, спротиву полону не чинив. Безпосередню участь у бойових діях проти підрозділів сил оборони України ніколи не приймав. Зазначив, що ставиться до скоєного негативно. Крім визнання своєї вини , вина ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч.2 ст.111 КК України повністю підтверджується сукупністю зібраних у встановленому порядку і безпосередньо досліджених судом доказів: - протоколу огляду від 12.07.2023 р., об`єктом якого є інформація, розміщена у Всесвітній мережі Інтернет щодо «810 бригади морской пехоты». Зокрема, за результатами пошуку інформації в мережі Інтернет було здійснено перехід на сторінку з заголовком « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою посилання: ІНФОРМАЦІЯ_4 », на якій опубліковано відомості про роки на службі бригади, приналежність, про війни/битви, структуру, озброєння тощо. Після огляду статті, її зміст було зафіксовано на скріншотах та здійснено повне збереження Web-сторінки у форматі «.pdf». Також оглянуто сторінку з заголовком ««возрождают» ІНФОРМАЦІЯ_5 » за посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_6 »; - протоколом огляду від 10.07.2023 р., відповідно до якого, за участю обвинуваченого ОСОБА_7 було оглянуто Інтернет-ресурс за посиланням " ІНФОРМАЦІЯ_7 ", на якому розміщена онлайн-карта, у тому числі Запорізької області. З метою перегляду відомостей на вищезазначеному інформаційному ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_7 » знайдено супутникові знімки населених пунктів с.Пятихатки Василівського району Запорізької області та с. Роботине Пологівського району Запорізької області. Подальшим оглядом зафіксовано пересування підрозділу для виконання бойових завдань з населеного пункту с. Жереб`яки , місце ночівлі підрозділу з показань ОСОБА_7 перед штурмом с.П`ятихатки, місце , перед с.П`ятихатки , де підрозділ зазнав мінометних ударів та відступив. Жовтою лінією відмічено шлях пішого пересування ОСОБА_7 та підрозділу в якому він знаходився до місця проведення задачі; - протоколом огляду від 14.07.2023 р. за яким за участю свідка ОСОБА_8 було оглянуто Інтернет-ресурс за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_7 ", на якому розміщена онлайн-карта, у тому числі Запорізької області. З метою перегляду відомостей на вищезазначеному інформаційному ресурсі знайдено супутникові знімки населеного пункту с. Роботине Пологівського району Запорізької області , де свідок перебував разом з ОСОБА_9 під час бойових дій. Відмічено місце перебування підрозділу де знаходився ОСОБА_7 , місце де знаходився 71 полк, місце де повинен був розташовуватися підрозділ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » , та місце де група потрапила в засідку і здалися в полон; - протоколом огляду від 12.07.2023 р., за яким за участю свідка ОСОБА_10 було оглянуто Інтернет-ресурс за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_7 ", на якому розміщена онлайн-карта, у тому числі Запорізької області. З метою перегляду відомостей на вищезазначеному інформаційному ресурсі знайдено супутникові знімки населеного пункту с. Роботине Пологівського району Запорізької області , де свідок бачив ОСОБА_11 під час бойових дій. Відмічено місце перебування підрозділу де знаходився ОСОБА_7 , місце де знаходився 71 полк, місце де повинен був розташовуватися підрозділ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » , та місце де група потрапила в засідку і здалися в полон; - протоколом огляду від 24.017.2023 р., згідно якого було оглянуто Інтернет-ресурс за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_9 ", на якому міститься інформація щодо збройної агресії російської федерації проти України станом на 18.06.2023 р., 19.06.2023, 05.07.2023 р. Так , відповідно до вказаного Інтернет-ресурсу вставнолено пересування лінії бойового зіткнення у період часу 18 та 19 червня 2023 р. в районі населеного пункту П`ятихатки Василівського району Запорізької області та 05 липня 2023 р. в районі населеного пункту Роботине Пологівського району Запорізької області; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.07.2023 р. за яким свідок ОСОБА_10 з чотирьох наданих фотознімків схожих осіб чоловічої статті на світлині під № 1 впізнав ОСОБА_11 , що має позивний « ОСОБА_12 », який приходив до місця дислокації підрозділу , де проходив службу свідок, та просив їжу та воду; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.07.2023 р. за яким свідок ОСОБА_13 з чотирьох наданих фотознімків схожих осіб чоловічої статті на світлині під № 1 впізнав ОСОБА_11 , що має позивний « ОСОБА_12 », який приходив до місця дислокації підрозділу , де проходив службу свідок, та просив їжу та воду; - протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.07.2023 р. за яким свідок ОСОБА_14 з чотирьох наданих фотознімків схожих осіб чоловічої статті на світлині під № 1 впізнав ОСОБА_11 , що має позивний « ОСОБА_12 », який приходив до місця дислокації підрозділу , де проходив службу свідок, та просив їжу та воду; - протоколом огляду від 24.07.2023 р., за яким проведено огляд військового квитка військовослужбовця російської федерації серії НОМЕР_2 на ім`я « ОСОБА_7 » , який було вилучено у останнього під час взяття у полон. До протоколу долучені скан копії документу. Водночас слід зазначити, що надані стороною обвинувачення такі матеріали та процесуальні документи, як: витяг з ЄРДР, повідомлення про виявлене кримінальне правопорушення, доручення про проведення досудового розслідування, повідомлення про початок досудового розслідування, постанову про створення групи слідчих, постанову про призначення групи прокурорів, постанову про доручення проведення слідчих (розшукових) дій, , суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, оскільки за своїм змістом вказані документи не містять ознак доказів, що мають значення для вирішення кримінального провадження, а лише засвідчують відповідність окремих проведених слідчих та процесуальних дій вимогам закону та належними особами. Крім того судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного провадження, що тимчасова окупація з боку рф частини території України, яка розпочалася із збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, починаючи з 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення рф на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку рф частини території України є загальновідомими фактами, які за хронологією подій: а) констатовані нормативними, хоча і засудженими з точки зору міжнародного права, актами рф, а також «нормативними актами» самопроголошених суб`єктів на території України, законність яких не визнається державою Україна, проте прийнятих судом у даному випадку до уваги, оскільки вирішується питання про відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, внаслідок якого були прийняті такі акти; б) встановлені національними нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для застосування на території України; в) засуджені міжнародними актами колективного реагування, а відтак ці факти не потребують окремого судового доказування. Також не потребує доказуванню, що 24.02.2022р. Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, в подальшому дія якого неодноразово продовжувалась, і який продовжує існувати на час ухвалення цього вироку. Захисник ОСОБА_6 в судових дебатах зазначила , що її підзахисний ОСОБА_7 уклав контракт із збройними силами рф на території Автономної республіки Крим , а тому дана справа не підслідна управлінню Служби Безпеки України в Запорізькій області , а підслідна управлінню Служби Безпеки України Автономної республіки Крим . Оскільки досудове розслідування проведено неповноважним органом , прохає визнати усі зібрані докази недопустимими. Разом з тим прохала визнати щире каяття і сприяння розкриттю кримінального провадження , як пом`якшуючу покарання осбставину, призначити покарання у виді семи років позбавлення волі, звільнити від відбування покарання на підставі ч.1 ст.84-1 КК України у зв`язку з прийняттям уповноваженим органом рішення про передачу засудженого для обміну як військовополоненого. Дослідивши всебічно, повно, об`єктивно та неупереджено всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожний із зазначених доказів з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, знайшла своє повне підтвердження в ході судового провадження. При ухваленні вироку суд бере до уваги показання самого обвинуваченого ОСОБА_7 в частині добровільного підписання ним в січні 2023 року контракту про проходження військової служби в зс рф, подальшої участі в складі зс рф в оборонних заходах на тимчасово окупованих територіях, виконання наказів військового керівництва зс рф (в/ч НОМЕР_1 ) в районі прямих бойових дій в Пологівському районі Запорізької області. Такі показання обвинуваченого узгоджуються з даними, які містяться у протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками , протоколом огляду публікації в мережі Інтернет інформації про 810 бригаду морської піхоти зс РФ, зокрема про участь бригади у війнах, в тому числі в анексії Криму, у вторгненні РФ в Україну; протоколами огляду інформації про пересування підрозділу ОСОБА_7 в районі бойових дій біля населених пунктів П`ятихатки Василівського району Запорізької області , Роботине Пологівського району Запорізької області; протоколом огляду військового квитка ОСОБА_7 , а також іншими письмовими доказами, які в своїй сукупності містять відомості щодо обставин вчинення протиправного діяння та підтвердили обставини скоєння кримінального правопорушення та причетність до нього обвинуваченого ОСОБА_7 . Суд вважає вказані докази належними і допустимими, оскільки вони зібрані в установленому законом процесуальному порядку, та в достатній мірі підтверджують обставини протиправних діянь, як вони викладені в обвинувальному акті, та винуватість в них ОСОБА_7 .. Посилання захисника на недопустимість доказів у зв`язку із тим , що вони зібрані неповноважними органом , суд відхиляє , оскільки обвинувачений ОСОБА_7 підписавши контракт зі збройними сила російської федерації , реалізуючи свій злочинний умисел на участь у агресивній війні проти України прибув до окупованої території Запорізької області , де приймав участь у бойових діях і в районі с.Работино Пологівського району Запорізької області був взятий в полон, таким чином визначена підслідність є вірною , управління Служби Безпеки України в Запорізькій області є повноважним органом з розслідування даного кримінального провадження. Суд вважає встановленим та доведеним, що своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.111 КК України, а саме державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану, у скоєнні якого суд визнає його винуватим. При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який належить до категорії особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України. Які посягають на державну безпеку, конституційний лад, суверенітет, територіальну недоторканість, обороноздатність, тобто основи національної безпеки України. Іншими словами, родовим об`єктом цих злочинів є суспільні відносини, що забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної, соціальної і правової держави. Також суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який раніше не судимий, одружений, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на утриманні неповнолітніх дітей не має. Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом не встановлені. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 , судом не встановлено. Оцінюючи відсутність обставини, що пом`якшує покарання у вигляді щирого каяття, колегія суддів зауважує, що щире каяття - це обставина, яка відображає психічний стан особи, яка вчинила злочин і передбачає глибокі внутрішні переживання особою того, що сталося, моральне засудження своєї злочинної поведінки, почуття сорому, докорів сумління і готовність нести кримінальну відповідальність. Щире каяття проявляється у самозасудженні особою вчиненого злочину, його наслідків, прагненні усунути нанесену шкоду та рішенні не вчиняти більше злочинів. При цьому, поняття «щире каяття» не є тотожним поняттям до визнання вини (визнання особою факту вчинення нею злочину), як про це стверджувала сторона захисту. Колегія суддів на своє глибоке переконання вважає, що визнання ОСОБА_7 вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, було вимушеним під тиском вагомих доказів його винуватості, а його поведінка не свідчить про щирий жаль з приводу вчинених дій, їх осуд та будь-яких суттєвих позитивних змін у соціальних орієнтацій, які знижують ступінь його небезпечності, останній, будучи громадянином України, не бажає понести та відбути покарання у закладах позбавлення волі на території України, прагне бути обміняним як військовополонений, висловлюючи певний сумнів щодо подальшої участі у бойових діях у складі зс рф, у тому числі і за станом здоров`я. З урахуванням вищевикладеного, дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень призначити покарання у вигляді позбавлення волі, яке слід обрати в межах строку, визначеного санкцією ч.2 ст.111 КК України, із застосуванням додаткового покарання у вигляді конфіскації майна. Щодо звільнення засудженого від відбування покарання , суд зазначає , що відповідно до ч.1 ст.84-1 КК України , засуджений, стосовно якого під час відбування покарання у виді виправних робіт, арешту, обмеження волі, тримання у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі уповноваженим органом прийнято рішення про його передачу для обміну як військовополоненого та який надав письмову згоду на проведення такого обміну, звільняється судом від відбування призначеного покарання. З викладеного слідує , що питання щодо звільнення особи від відбування покарання на підставі ст.84-1 КК України вирішується судом під час відбування засудженим покарання і не може вирішуватися під час ухвалення вироку. Запобіжний захід на досудовому слідстві обвинуваченому не обирався. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. Згідно ч.1 ст.1 Закону України "Про попереднє ув`язнення", попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. За приписами ч.6 ст.4 даного Закону, під час дії воєнного стану в Україні у зв`язку з неможливістю доставлення військовополонених безпосередньо до табору для тримання військовополонених, з метою забезпечення їхнього життя та здоров`я такі особи можуть тимчасово перебувати у дільницях для тримання військовополонених, утворених у слідчих ізоляторах Державної кримінально-виконавчої служби України. Такі висновки узгоджуються із положеннями ч.2 ст.103 Женевської конвенції про поводження з військовополоненими, згідно з якими будь-який період перебування військовополоненого під вартою в очікуванні суду віднімають від загального строку покарання, призначеного військовополоненому, та беруть до уваги під час винесення вироку. Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, запобіжний захід відносно ОСОБА_7 під час досудового розслідування та судового провадження не застосовувався, однак останній був взятий в полон 05.07.2023 року, перебував у дільниці для тримання військовополонених, утвореній в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» в очікуванні суду, тому строк відбування покарання, призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, слід рахувати з 05.07.2023 року. Під час судового розгляду судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної спільної часткової власності належить частини кватири , розташованої за адресою АДРЕСА_4 , загальною площею 45,30 кв.м., житловою площею 27,60 кв.м. (ухвалою слідчого судді від 27.07.2023 (справ № 331/4796/23 провадження №1-кс/331/1517/2023 накладено арешт), яка підлягає конфіскації в дохід держави відповідно до вимог ч.1 ст.59 КК України. Цивільний позов не заявлявся. Процесуальні витрати по справі відсутні. Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Визнати винуватим ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та призначити йому покарання у вигляді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі, з конфіскацією усього належного йому на праві приватної власності майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 05 липня 2023 року.

Речові докази: військовий квиток серії НОМЕР_2 на ім`я « ОСОБА_7 », що зберігаються в матеріалах досудового розслідування кримінального провадження № 001112залишити в матеріалах кримінального провадження № 001112.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3