Справа №198/1/23
Провадження 1-кс/0198/18/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

захисників адвокатів ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

під час підготовки до розгляду кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2022 за № 0000024, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

Зі Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2022 за № 0000024, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч.3 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, з доданими до нього відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України документами.

Прокурор просив відкласти підготовче судове засідання у зв`язку з неявкою обвинуваченого ОСОБА_7 та інших обвинувачених, при цьому підтримав подане раніше через канцелярію суду клопотання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого злочинів проти основ національної безпеки України (ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 111-1 КК України), за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. При цьому 11 квітня 2022 року у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 постійно перебував на тимчасово окупованій території України та не з`являвся без поважних причин на виклики слідчого та прокурора, в порядку ст. 281 КПК України його оголошено в розшук. На думку прокурора ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також під впливом тяжкості покарання переховуватися від суду.

Також прокурор зазначив про те, що наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, виключає обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого за його відсутності.

Суд, з`ясувавши думку сторін, вважає клопотання прокурора таким, що підлягає задоволенню.

З доданих до клопотання документів виходить, що ОСОБА_7 18.08.2022 повідомлений про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Так, згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Причому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, підтверджується долученими до клопотання документами протоколами допитів свідків, впізнання особи за фотознімками та огляду інтернет-ресурсів.

На підставі постанови слідчого від 11.04.2022 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_7 , а на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25.11.2022 здійснювалось спеціальне досудове розслідування в зв`язку з тим, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , будучи належним чином викликаними до органу досудового розслідування, на виклик не з`являлись, переховуючись на тимчасово окупованій території України.

В підготовчі судові засідання, призначені після надходження обвинувального акта до суду, обвинувачений ОСОБА_7 неодноразово викликався шляхом розміщення відповідних оголошень на веб-сайтах Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області та Офісу Генерального прокурора, а також публікації у виданні загальнодержавної сфери розповсюдження «Урядовий кур`єр», однак до суду не з`явився без повідомлення поважності причин неявки.

Таким чином, протягом доволі тривалого періоду ОСОБА_7 не виявляє спроб з`явитися на виклики до слідчого, прокурора та суду або будь-якими засобами зв`язку повідомити про причини неявки, при цьому є особою, обізнаною про свої права та обов`язки, адже був державним службовцем, та не може не розуміти наслідки такої поведінки, а також, що в Україні оголошено воєнний стан, а він перебуває на території, тимчасово окупованій збройним агресором.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження суд за участю обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого:

- переховуватися від суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На думку суду під час розгляду клопотання прокурором доведено достатність підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Також необхідно врахувати, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні під час воєнного стану умисних, добровільних дій щодо співпраці з представниками країни-агресора Російської Федерації та так званої ЛНР на тимчасово окупованих територіях, тому їх деокупація з високою долею ймовірності спонукатиме обвинуваченого до втечі та переховування.

Згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-1142, 258-2585, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

У зв`язку з тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які входять до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, існують ризики, передбачені статтею 177 КПК України, наявні достатні підстави вважати, що він перебуває на тимчасово окупованій території України, а також те, що у разі визнання винним у вчиненні злочинів ОСОБА_7 може бути призначено покарання у виді реального позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, дані про особу обвинуваченого, до нього може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, який перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави не визначається.

Окрім того, відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на підставі ч. 6 ст. 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Визначення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, тобто визначення, таким чином строку тримання особи під вартою, здійснюється лише під час застосування щодо особи запобіжного заходу, що відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України можливе після затримання особи, а суд не пізніш як через сорок вісім годин з часу доставки такої особи до місця кримінального провадження, зобов`язаний розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід за обов`язкової присутності такого обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197, 315, 331 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.03.2022 за № 0000024, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення строку дії такого запобіжного заходу та без визначення розміру застави.

Відкласти проведення підготовчого судового засідання на 21 листопада 2023 року та викликати прокурора ОСОБА_3 , захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Додатково здійснити виклик обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 шляхом розміщення оголошення у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області та Офісу Генерального прокурора.

Ухвала в частині обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Дніпровського апеляційного суду через Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_1