Справа № 697/2366/23
Провадження № 1-і/697/2/24
У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Канів Черкаської області в залі суду клопотання прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2024 до Канівського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Клопотання обґрунтовано наступним.

На розгляді в Канівському міськрайонному суді Черкаської області перебувають матеріали кримінальною провадження № 0000078 від 10.10.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Досудовим слідством ОСОБА_4 , обвинувачується у тому, що він, перебуваючи на військовому обліку як військовозобов`язаний у запасі ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час оголошеної на території України загальної мобілізації відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 № 65/2022 та Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 01.05.2023 № 255/2023, будучи відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 02.03.2023 та картки обстеження та медичною огляду придатним до військової служби в десантно-штурмових військах, 23.06.2023 після виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 був ознайомлений зі змістом ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», 23.06.2023 о 10 год. 00 хв. прибув та отримав мобілізаційне розпорядження на 04 год. 00 хв. 26.06.2023, для подальшого вибуття у військову частину НОМЕР_1 в АДРЕСА_3 .

ОСОБА_4 будучи військовозобов`язаним і придатним до військової служби, не маючи права па відстрочку, з метою ухилення від призову па військову службу у Збройні Сили України по мобілізації, 26.06.2023 о 04 год. без поважних на це причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , уникнувши відправки групи мобілізованих до навчального центру НОМЕР_2 ВЧ НОМЕР_1 АДРЕСА_3 , тим самим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення. передбачене ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу за мобілізацією.

Ухвалою слідчою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 30.10.2023 відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час без застосування засобів електронного контролю, терміном на 2 місяці, тобто до 26.12.2023 включно.

Канівським міськрайонним судом Черкаської області 18.12.2023 запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту в нічний час без застосування засобів електронного контролю продовжено до 17.02.2024 включно.

До завершення судового розгляду та ухвалення рішення по суті потрібно дослідити значну кількість доказів, допитати свідків, у разі необхідності провести інші процесуальні дії. Однак, з урахуванням об`єктивних обставин здійснити зазначені дії неможливо до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжною заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_4 . У той же час ризики, які слугували підставою для застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, не зменшилися.

Оскільки підставою продовження запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час ризики не зменшились, завершити судовий розгляд справи до закінчення строку запобіжного заходу об`єктивно неможливо.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримавз підстав, заявлених у ньому, та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, пояснив, що він здійснює догляд за лежачою бабусею, нікуди не тікає, добровільно з`являється на першу вимогу до поліції та за всіма викликами, зі свідками він не спілкується. Також застосування до нього домашнього нічного арешту у період коменданської години є недоцільним, оскільки в цей час він і так знаходиться вдома. Просить суд зняти запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо поданого прокурором клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби заперечувала, вважала його необґрунтованим, оскільки прокурором не доведено наявність ризиків, можливість обвинуваченого вплинути на свідків, які є працівниками ТЦК. Крім того, під час дії комендантської години у воєнний стан застосування домашнього арешту в нічний час доби є недоречним. Прокурором зазначено, що підставою для продовження запобіжного заходу є зокрема те, що суд не розглянув кримінальне провадження, що у свою чергу не може бути беззаперечною підставою для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу . У задоволенні клопотання прокурора просила відмовити.

Суд, вислухавши учасників судового провадження, розглянувши клопотання прокурора, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

30.10.2023 ухвалою слідчого судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту без застосування засобів електронного контролю, в межах строку досудового розслідування, тобто до 26.12.2023.

Ухвалою судді Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 18.12.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби строком на 2 (два) місяці, до 17.02.2024 включно, заборонивши покидати житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 в нічний час доби з 23:00 год. до 06:00 год. наступного дня.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, розгляд кримінального провадження - не завершений, стадія розгляду - кримінальне провадження призначено до судового розгляду.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі змістом ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України передбачено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При розгляді клопотання суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, має постійне місце проживання. Також суд встановив, що ОСОБА_4 не одружений, дітей не має, не працює, а тому не має міцних соціальних зв`язків. Доказів, які б підтверджували перебування близьких осіб на його утриманні, чи здійснення ОСОБА_4 догляду за непрацездатними членами його сім`ї, не надано.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст.336 КК України, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років, ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які слугували підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на даний час не змінилися та продовжують існувати, у судовому засіданні не досліджено матеріали кримінального провадження, свідки не допитані.

Доводи сторони захисту щодо недоцільності застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у нічний час під час дії комендантської години, суд вважає необгрунтованими, оскільки обов`язок не залишати обвинуваченим місця свого проживання в певний період доби в рамках засобу забезпечення кримінального провадження лише частково збігається з часом комендантської години. Крім того, обов`язок обвинуваченого не залишати житло у визначений судом час не є тотожним обмеженню на пересування у певні години доби під час воєнного стану.

Інші доводи сторони захисту висновків суду не змінюють. Ризики переховуватися від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення не перестали існувати та є реальними, враховуючи те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного злочину, пов`язаного з ухиленням від призову на військову службу, за матеріалами клопотання не з`явився без поважних причин до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Обвинувачений не працює, у нього відсутні законні джерела заробітку, не має міцних зв`язків, які б стримували його від намірів переховуватися від суду, знаючи, що у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованого правопорушення, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі. Реальним є також ризик впливу на свідків, які не допитані судом. Їхній статус чи посади, на які вказує сторона захисту як на обставину, що гарантує відсутність впливу на них, не виключають такого впливу з боку обвинуваченого в будь-який спосіб.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного, обвинуваченого має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і встановлених в судовому засіданні, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом, тобто постановлення обвинувального вироку (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Суд вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час для обвинуваченого ОСОБА_4 буде достатнім, необхідним для його належної поведінки і таким, що зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу під час розгляду клопотання судом не встановлено.

Таким чином, з метою забезпечення виконання обвинуваченого покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, на 2 місяці, оскільки такий запобіжний захід забезпечить дотримання ним процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 177-178, 179, 194, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Канівського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження міри запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді домашнього арешту у нічний час доби без застосування засобів електронного контролю строком на 2 (два) місяці, до 13 квітня 2024 року, з покладенням на обвинуваченого ОСОБА_4 таких обов`язків:

3) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

4) не залишати місце постійного проживання - АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, в період часу з 23 год. до 06 год. наступного дня;

2) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання;

3) заборонити спілкування із свідками чи іншими обвинуваченими по даному кримінальному провадженню.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання ним зазначених вище обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням домашнього арешту ОСОБА_4 покласти на Відділ поліції №1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області (м. Канів).

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 16 лютого 2024 року.

Головуючий ОСОБА_1