Номер провадження:1-кп/521/945/24
У Х В А Л А

10 січня 2024 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду м. Одеси, кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР 08.12.2022 року за № 0000223, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111-2 КК України.

До обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого спливає 18.01.2024 року.

В судовому засіданні прокурор надав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , та просив його задовольнити посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК та на обставини, які на думку прокурора свідчать про їх обґрунтованість.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора вважаючи його не обгрунтованим, ризики не доведеними.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 заперечував проти клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу без визначення розміру застави за його необгрунтованістю та безпідставністю, просив відмовити у його задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисників. Просив змінити запобіжний захід на будь-який інший.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дослідивши подане прокурором клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, ст.17 Закону України від 23.08.2006 "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Пункт перший статті п`ятої Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").

Обраний стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, та не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Крім цього, суд ураховує, що відповідно до правової позиції викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Водночас під час розгляду клопотання можливість для зміни запобіжного заходу на більш м`який не встановлена. Достатніх відомостей про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, немає, а отже, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо нього судом не встановлено.

Таким чином, залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 опинившись на волі, зможе перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправного діяння, в якому він обвинувачується і щодо якого останньому органом досудового розслідування пред`явлене обвинувачення; достатність підстав вважати, що ОСОБА_4 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватими у інкримінованому кримінальному правопорушенні, зможе ухилитися від суду та не виконувати його процесуальні рішення (ризик переховування); незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях обвинуваченого ризиків передбачених ч.1-5 ст.177 КПК України: ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування, суду, а з огляду на обізнаність про осіб, які були його підлеглими, і можливості незаконного впливу на свідків з метою надання ними недостовірних показань, ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для кримінального провадження.

За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки немає підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду.

Щодо можливості застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

За змістом положень п. 5 ч. 4 ст. ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 111-2 КК України.

Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 строку тримання під вартою на шістдесят днів без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 17, 199 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, без визначення розміру застави, до 09.03.2024 р. включно.

Копію ухвали направити в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1