Провадження №1-кп/750/48/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року Деснянский районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0004753 від 30.06.2018, по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, студента 3 курсу Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що29.06.2018, близько 16 год. 00 хв., знаходячись неподалік будинку №56 по вулиці Сосновій в м. Чернігові, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, незаконно, всупереч волі власника, шляхом котіння вздовж зазначеної вулиці у напрямку вулиці Довженка в м. Чернігові, заволодів транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «ММВЗ-3.11212», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у законному володінні потерпілого ОСОБА_6 , вартість якого складає 4274 грн. 07 коп., згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи № 62 від 03.09.2018.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.1 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання підтримав, надав згоду щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності, просив задовольнити клопотання, провадження закрити. Наслідки закриття кримінального провадження з вказаних у клопотанні підстав йому роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор не заперечував проти звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив. Про час та місце розгляду клопотання потерпілий повідомлявся у встановленому законом порядку, за вказаною ним адресою. В матеріалах справи міститься заява про розгляд кримінального провадження без його участі. Окрім того, 18.09.2023 потерпілий з`явився до суду з метою з`ясування причин його виклику знову, за наявності його заяви про розгляд кримінального провадження без його участі, і останньому було повідомлено про заявлене клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, про необхідність з`ясування його думки з цього приводу, а також про дату, час і місце розгляду вказаного клопотання. Однак, будучи належним чином повідомлений, потерпілий в судове засідання не з`явився.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Таким чином, згідно приписів вказаної статті особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання чинності вироком суду законної сили минули встановлені законом строки, обчислення яких призупиняється в разі ухилення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення від слідства та суду та переривається у випадку скоєння зазначеною особою нового злочину.

Також, згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

За загальним правилом, встановленим частиною другою статті 4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Частиною четвертою статті 5 КК України передбачено, що якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, який згідно ст. 12 КК України, на час його вчинення,відносився до злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Крім того, на даний час кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів. Зазначене кримінальне правопорушення не пов`язане з посяганням на життя чи здоров`я особи та не передбачає такий вид покарання, як довічне позбавлення волі.

Згідно п.3 ч.1ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини (вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років), і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років.

Згідно ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 2 п.1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду в разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч.1 ст. 49 КК України, за наявності згоди такої особи на звільнення на підставі спливу строків давності. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду.

Судом встановлено, що події щодо вказаного кримінального правопорушення мали місце29.06.2018 року, від явки до органів слідства, прокурора та суду обвинувачений не ухилялися та не переховувалися, вину у пред`явленому обвинуваченні не визнав, заперечив свою причетність в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався. Обвинуваченому було роз`яснено право бути звільненим від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, правові наслідки такого звільнення у випадку згоди, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з вищезазначеної підстави та подальші наслідки цього. Обвинувачений в судовому засіданні висловив усвідомлену згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Тобто, вищенаведені обставини свідчать, що строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності закінчився.

Щодо невизнання обвинуваченим своєї вину у пред`явленому обвинуваченні, заперечення ним вини в скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже, невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення з визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення. Аналогічна позиція була викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі № 521/8873/18 та у постанові Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі №734/3220/17.

В зв`язку з цим суд вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення і приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 та звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, зважаючи на той факт, що строки передбачені ч.1 ст. 49 КК України про притягнення до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 289 КК України, а саме п`ять років, минули, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття даного кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведені обставини, які свідчать про наявність сукупності матеріально-правових підстав, передбачених ст. 49 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, а справа закриттю, оскільки з дня вчинення кримінального правопорушення минуло п`ять років, що є підставою, відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 284 КПК України та ст. 49 КК України для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Потерпілим ОСОБА_6 був заявлений цивільний позов до відповідача ОСОБА_5 про відшкодування матеріальних та моральних збитків, який підлягає залишенню без розгляду.

Залишення позову без розгляду не перешкоджає потерпілому звернутися з цим позовом в порядку цивільного судочинства.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час здійснення досудового розслідування в розмірі 858 грн. 00 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого, відповідно до ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 284, 285-286, 288, 372, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 на підставі ст. 49 КК України звільнити від кримінальної відповідальності за обвинуваченням за ч.1 ст. 289 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за№0004753 від 30.06.2018 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України закрити.

Речові докази:

диски DVD-R з відеозаписами з нагрудних камер патрульних поліцейських, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження;

мотоцикл марки ММВЗ-3.11212, 1991 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який був переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , - залишити у його володінні.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави 858 грн. 00 коп. витрат за проведення автотоварознавчої судової експертизи.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1