Справа № 161/897/24
Провадження № 1-кс/161/402/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про застосування запобіжного заходу

м. Луцьк 18 січня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Луцького ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Луцька, Волинської області, громадянина України, українця, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.02.2019 вироком Луцького міськрайонного суду за ч. 1 ст. 345, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 259, ч. 1 ст. 347 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

- 19.07.2021 вироком Сарненського районного суду Рівненської області за ч. 1 ст. 391, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 5 місяців; 19.12.2023 звільнений по відбуттю строку покарання,

про те, що він підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Луцького ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 .

В клопотанні зазначено, що 15 січня 2024 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на сходинковій клітці між 6 та 7 поверхами під`їзду №1, будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 про «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 734/2023 від 06 листопада 2023 року, керуючись корисливим мотивом та діючи з метою відритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося в нанесенні декількох ударів кулаком в область потерпілої ОСОБА_7 , чим спричинив їй тілесні ушкодження, відкрито викрав належний потерпілій мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 9А», вартістю 2300 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , яка майнової цінності не становить, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який майнової цінності не становить, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вищевказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що своїми умисними протиправними діями, які виразилися у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України.

15.01.2024 о 22 годині 40 хвилин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

16.01.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів в обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, зокрема: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 15.01.2024; протоколом огляду місця події від 15.01.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 16.01.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.01.2024; протоколом затримання особи у вчиненні кримінального правопорушення від 16.01.2024; протоколом огляду предмету (відеозапису) від 16.01.2024; повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 16.01.2024; іншими доказами, які в сукупності підтверджують причетність ОСОБА_6 до вчинення злочину.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду задля уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілого; вчиняти інші кримінальні правопорушення.

В обґрунтування ризику, передбаченого у п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_6 усвідомлюючи, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відбуваючи реально міру покарання за його вчинення, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення від відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

Останній, усвідомлюючи, що його може бути засуджено до реальної міри покарання, а саме до позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, може переховуватися від органу досудового розслідування, шляхом перебування в інших населених пунктах, районах та областях.

В обґрунтування ризику, передбаченого у п.3 ч.1 ст.177 КПК України, слід зазначити, що перебуваючи на свободі та не будучи обмеженим у спілкуванні та пересуванні ОСОБА_6 буде мати можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, примушуючи їх давати неправдиві показання чи відмовитись їх надавати органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слід зазначити, що ОСОБА_6 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні корисливого злочину, не має постійного місця роботи та джерел прибутку, міцних соціальних зв`язків по місцю проживання, а тому з метою уникнення відповідальності може продовжувати і надалі вчиняти інші кримінальні правопорушення та займатися злочинною діяльністю, що свідчить про те, що ОСОБА_6 є небезпечним для суспільства особою та потребує ізоляції від нього, шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищевказане обґрунтовується встановленими слідством обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України , а саме тим, що: наявні вагомі докази про вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів; у разі визнання винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, який останньому інкримінується, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років; відсутність джерела прибутку.

На теперішній час відсутні такі гарантії щодо особи підозрюваного та характер інкримінованих дій свідчить про високу імовірність ухилення ОСОБА_6 від явки до слідчого, прокурора або суду та продовження злочинної діяльності.

Положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України визначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Підстав та доцільності в застосуванні відносно ОСОБА_6 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, немає, оскільки інші заходи не забезпечать запобіганню встановленим ризикам, визначеним п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та належної процесуальної поведінки останнього під час досудового розслідування та судового розгляду у кримінальному провадженні.

Так, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано, так як підозрюваний не заслуговує на довіру та не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки. Особиста порука не може бути застосованою до підозрюваного, так як відсутня особа, яка б могла за останнього поручитись. Домашній арешт не може бути застосованим, так як проводячи вільно дозвілля остання буде мати можливість вчинити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та матиме можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

На підставі викладеного, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний має намір та можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчиняти інші кримінальні правопорушення та з врахуванням того, що менш суворі запобіжні заходи не здатні запобігти вищевказаним ризикам та не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий просить до підозрюваного застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали в повному обсязі і просили його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання.

В судовому засіданні захисник заперечувала проти задоволення клопотання, просила відмовити в його задоволенні та застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час.

Суд, заслухав учасників судового провадження, дослідив матеріали клопотання, дійшов висновку, що зазначене клопотання підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Луцького РУП ГУНП у Волинській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000167 від 16.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15 січня 2024 року, близько 19 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , перебуваючи на сходинковій клітці між 6 та 7 поверхами під`їзду №1, будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 про «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, продовженого Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 734/2023 від 06 листопада 2023 року, керуючись корисливим мотивом та діючи з метою відритого викрадення чужого майна, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилося в нанесенні декількох ударів кулаком в область потерпілої ОСОБА_7 , чим спричинив їй тілесні ушкодження, відкрито викрав належний потерпілій мобільний телефон марки «Xiomi Redmi 9А», вартістю 2300 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_1 , яка майнової цінності не становить, IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , який майнової цінності не становить, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 майнової шкоди на вищевказану суму.

15.01.2024 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 16.01.2024 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі - Браво проти Італії», затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликали підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження, або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Крім цього, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

В рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Згідно з правовою позицію, яка закріплена у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (рішення від 28.10.1994), факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 ЦПК України.

За своїм етимологічним змістом, ризик - це поєднання ймовірності та наслідків несприятливих подій, кількісна оцінка небезпек, що визначається як частота однієї події при настанні іншої.

Суд вважає, що прокурором та слідчим обґрунтовано наведений перелік ризиків, що передбачений ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При застосуванні відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не одружений, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, відбував покарання в місцях позбавлення волі, на теперішній час підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від семи до десяти років, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став. Тому з урахуванням обставин справи, недостатнє застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема: у вигляді домашнього арешту, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що стороною захисту не надані належні докази, які б свідчили про достатність застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання зазначеним вище ризикам, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_6 необхідно застосувати винятковий запобіжний захід - тримання під вартою.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків передбачених ч. 4 цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При визначенні розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, крім наведеного вище, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, а також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 за інкримінований злочин, характер та обставини його вчинення.

Враховуючи, обставини кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, слідчий суддя за можливе визначити йому заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні; докласти зусиль до пошуку роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст 176-179, 181, 184,193,194 196, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Луцького ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором Луцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 15 січня 2024 року до 14 березня 2024 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор».

Термін початку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з 15 січня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят грн.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок за наступними реквізитами: на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області: , депозитний рахунок №UA0002504, банк ДКСУ м.Київ МФО 820172.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

В разі внесення застави ОСОБА_6 або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

-прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

-докласти зусиль до пошуку роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_6 наслідки невиконання покладених зобов`язань. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, підозрюваний ОСОБА_6 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави ОСОБА_6 , він вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Луцький слідчий ізолятор».

Вручити копію цієї ухвали прокурору, слідчому, підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити в Державну установу «Луцький слідчий ізолятор».

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Волинського апеляційного суду. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та оголошено 19 січня 2024 року о 09-15 годині.

Слідчий суддя Луцького

міськрайонного суду ОСОБА_1