Провадження № 1-кп/161/1196/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 12 жовтня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001491 від 18.05.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей: 2008, 2009 та 2014 року народження, працюючого підсобним робітником ТОВ «Промислова група «Бонітет», раніше неодноразово судимого, зокрема:

- 01.04.2003 року вироком Маневицького народного суду Волинської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 23.12.2003 року вироком Маневицького народного суду Волинської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 11.11.2005 року вироком Маневицького районного суду Волинської області за ч. 2 ст. 308, ч. 2 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців, звільнений по відбуттю строку покарання 18.02.2011 року;

- 22.03.2012 року вироком Маневицького районного суду Волинської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців. Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 01.02.2016 року на підставі ст. 72 ч. 5 КК України, зараховано в строк з 10.01.2012 року по 09.04.2012 року. Відбув покарання - 10.04.2017 року;

- 28.01.2021 року вироком Луцького міськрайонного суду за ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років 2 місяці, з конфіскацією всього належного на праві приватної власності майна. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання термін попереднього ув`язнення, з дня прибуття у Луцький слідчий ізолятор, тобто з 25 лютого 2017 року до вступу даного вироку в законну силу, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Звільнений 10.12.2021 Волинським апеляційним судом, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_5 18 травня 2023 року, близько 21 години 45 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Opel» моделі «Astra», 1995 року випуску, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 », вартість якого згідно висновку експерта № СЕ-19/103-23/6182-АВ від 30.03.2023 становить 63 621 грн., законним володільцем якого є ОСОБА_7 , перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою ключа запалювання, який знаходився на передньому пасажирському сидінні даного автомобіля, повторно, умисно, незаконно заволодів вищевказаним автомобілем, а саме здійснив запуск двигуна та керуючи зазначеним автомобілем розпочав ним рух вулицями села Великий Омеляник, Луцького району, Волинської області в напрямку вул. Володимирської в м. Луцьку, тим самим незаконно заволодів даним транспортним засобом всупереч волі законного володільця та спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 інкримінується незаконне заволодіння транспортного засобу, вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.289 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що 18.05.2023 року перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою ключа запалювання, який знаходився на передньому пасажирському сидінні даного автомобіля, викрав автомобіль марки «Opel Astra». У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, однак попередньо подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, при призначенні покарання поклався на розсуд суду, завдані збитки відшкодовані.

Окрім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого йому злочині, його винуватість підтверджується безпосередньо дослідженими в ході судового розгляду доказами зокрема:

Протоколом огляду місця події від 18.05.2023, предметом огляду якого є відкрита ділянка місцевості автомобільна дорога Н22 з координатами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 біля блок посту на вул. Володимирській у м. Луцьку, в ході якого зафіксовано автомобіль марки «Opel» моделі «Astra», 1995 року випуску, реєстраційний номерний знак « НОМЕР_1 ».

Окрім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 повідомив суду, що 18.05.2023 близько 22 год. 00 хв на його службовий планшет надійшло повідомлення про викрадення автомобіля марки «Opel» моделі «Astra». Оскільки він перебував на блок пості по вул. Володимирській у м. Луцьку, ним було зупинено вказаний транспортний засіб водій якого перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вподальшому, було викликано слідчо оперативну групу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразились у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчиненими повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.289 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість, розкаявся у вчиненому, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, офіційно працевлаштований, на обліку в лікарів нарколога чи психіатра не перебуває, завдані збитки потерпілому відшкодовані шляхом повернення викраденого майна, однак раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, в тому числі за аналогічне кримінальне правопорушення, відбував реальну міру покарання, після звільнення з місць позбавлення волі протягом короткого часу знову вчинив кримінальне правопорушення, на шлях виправлення не став, належних висновків не зробив, що безумовно свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та підвищену суспільну небезпечність, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого та його перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи міру покарання, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_5 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.2 ст.289 КК України, у виді позбавлення волі із врахуванням того, що останній вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, завдана шкода усунута шляхом повернення автомобіля, потерпілий претензій матеріального та морального характеру до нього не має.

Вирішуючи питання призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, суд враховує, що оскільки ОСОБА_5 вчинено незаконне заволодіння транспортним засобом без корисливих мотивів, з урахуванням вимог ст.59 КК України, не вважає за доцільне застосувати до нього додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України, з урахуванням наявності обставин, що обтяжують покарання, а також того, що обвинувачений вчинив злочин у короткий проміжок часу після засудження, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку та небажання стати на шлях виправлення.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази та арешт майна суд вирішує відповідно до вимог ст.ст. 100, 174 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення експертиз під час досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави у відповідності до ч.2 ст.124 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу необхідно залишити попередній заставу, а обов`язки, які передбачені ч.5 ст.194 КПК України, покладені на ОСОБА_5 залишити до набрання вироком законної сили з метою запобігання ризику, передбаченому ст.177 КПК України, а саме переховування обвинуваченого від суду.

Після набрання вироком суду законної сили застава підлягає поверненню заставодавцю відповідно до вимог ч.11 ст.182 КПК України, яка передбачає, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, суд здійснює зарахування строку попереднього ув`язнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Строк відбуття покарання рахувати з дня приведення вироку до виконання, тобто моменту затримання.

Речові докази:

- ДВД- Р диск зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- змиви сліди рук знищити;

- автомобіль марки «Opel» моделі «Astra», д.н.з. НОМЕР_1 залишити за належністю законному володільцю потерпілому ОСОБА_7

- грошові кошти в сумі 1547 грн. та банківські картки «Ощадбанк» у кількості 2 шт. № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 , банківську картку «Пумб» № НОМЕР_6 - вважати повернутими ОСОБА_5 .

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.05.2023 року на речі та предмети, скасувати.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_5 в дохід держави судові витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/103-23/6182-АВ від 30.03.2023 року в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) гривень.

Після вступу вироку в законну силу, заставу в розмірі 80520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, внесену на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України: , депозитний рахунок №UA0002504, банк ДКСУ м.Київ МФО 820172 повернути заставодавцю.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній заставу.

Обов`язки, які передбачені ч.5 ст.194 КПК України, покладені на ОСОБА_5 залишити до набрання вироком законної сили, а саме:

-прибувати за викликом до суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі території Волинської області, без дозволу суду;

- здати на зберігання у відповідний орган Управління Державної міграційної служби паспорт громадянина України для виїзду за кордон (за наявності);

Зарахувати ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.72 КК України, в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 18.05.2023 по 19.07.2023, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1