Справа № 357/7964/21
У Х В А Л А

27.10.2023 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6

розглянувши в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області в ході відкритого судового розгляду судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинувачених,

В С Т А Н О В И В :

у провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307КК України.

Відповідно до ухвали Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.09.2023 обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_4 було продовжено застосований раніше запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 50 днів по 30.10.2023 у зв`язку з існуванням ризиків, вчинення дій передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

У межах строків, застосованого запобіжного заходу справа не може бути розглянута по суті з об`єктивних незалежних від суду обставин, зокрема розпочатою 24.02.2022 повномасштабною військовою агресією з боку російської федерації проти України, тимчасовою окупацією частини території України, бойовими діями на території м. Києва та Київської області, що тривалий час унеможливлювало забезпечення безпосередньої участі обвинувачених, які утримуються в умовах ДУ «Київський СІЗО» в судовому зсіданні або в режимі відеоконференції; об`єднанням в одне провадження двох кримінальних проваджень; зміною захисника обвинуваченому ОСОБА_6 , що обумовлювало необхідність надання часу новому захиснику - адвокату ОСОБА_7 , для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі, необхідністю розгляду заявлених стороною захисту клопотань в тому числі тих, які сторона захисту намагається заявляти всупереч встановленому судом обсягу та порядку дослідження доказів, неявкою свідків в судове засідання для їх допиту, заявленням захисником ОСОБА_7 відводу головуючому, що потягло відкладення розгляду справи по суті висунутого обвинувачення.

З огляду на вищевказані обставини прокурор заявив клопотання про продовження строку запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки продовжують мати місце ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку прокурора ризики вчинення дій, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують залишатися досить високими, обставин які б свідчили про їх зменшення не виникли а тому застосування більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченим не забезпечить дотримання покладених на них обов`язків.

Обґрунтовуючи ризик переховування ОСОБА_6 та ОСОБА_4 від суду, прокурор посилається на тяжкість вчиненого злочину, у якому вони обвинувачуються, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, що у поєднанні зі слабкими соціальними зв`язками, а саме відсутністю у обох обвинувачених власної сім`ї та дітей, офіційного джерела доходу, є факторами, які свідчать про можливість переховування обвинувачених від суду.

Обґрунтовуючи ризик вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень прокурор посилається на те, що вони обвинувачуються у вчиненні злочину, що характеризуються корисливим мотивом та має на меті отримання прибутку, що у поєднанні з обставиною, що обвинувачені офіційно не працевлаштовані вказує на те, що останні продовжуватимуть вчиняти нові злочини. Обвинувачені незважаючи на направлення до суду обвинувального акту щодо них знову обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченого. Заперечуючи проти клопотання прокурора захисник посилається на те, що прокурор заявляючи про наявність одних і тих же ризиків наводить одні й ті ж обставини.

Обвинувачений ОСОБА_6 просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора та застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав інших обвинувачених та їх захисників.

Вирішуючи питання наявності підстав для продовження строку тримання під вартою, суд виходить з конкретних обставин даного кримінального провадження.

Суд констатує, що прокурором в судовому засіданні доведено існування обставин, які вказують на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_4 можуть переховуватись від суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення та наведено відповідні обставини. Існування вказаних ризиків було встановлено ухвалами слідчого судді від 28.12.2021, а наведені прокурором обставини свідчать, що вказані ризики продовжують існувати, та наразі залишаються досить високі.

При цьому суд особливу увагу звертає на ту обставин, що обвинувачені, незважаючи на притягнення їх до кримінальної відповідальності та направлення до суду обвинувального акту щодо них, знову обвинувачуються у вчиненні аналогічного, злочину передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який складається з кількох епізодів, що вказує на відсутність достатніх стримуючих факторів для вчинення нових кримінальних правопорушень, а отже існування підвищеного ризику вчинення дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд не має можливості врахувати вагомість доказів та правову позицію обвинувачених щодо вказаних злочинів, оскільки докази суду у повному обсязі не надані.

Обставин які б свідчили, що встановлені раніше ризики змінилися чи відпали в ході судового розгляду не встановлено.

За таких обставин суд доходить висновку, що суспільні інтереси та інтереси правосуддя виправдовують такий ступінь втручання як тримання під вартою, у права осіб на свободу та особисту недоторканість і, зокрема, право на свободу пересування, що передбачено ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що не дає підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Водночас суд звертає увагу та враховує ту обставину, що судовий розгляд справи після останнього продовження строку тримання під вартою не здійснювався з незалежних від суду причин, в силу правової позиції сторони захисту.

За таких обставин суд дійшов висновку, що строк тримання обвинувачених під вартою має бути продовжений на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 331, 371, 372 КПК України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 , ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , продовжити на 60 днів по 25 грудня 2023 року включно та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , продовжити на 60 днів по 25 грудня 2023 року включно та утримувати в Державній установі «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України.

Обвинувачених доставити конвоєм до Білоцерківського міськрайонного суду в судове засідання на 24.11.2023 року не пізніше 12 год. 00 хв.

Копію ухвали для виконання направити начальнику ДУ «Київський СІЗО» Міністерства юстиції України, начальнику ІТТ №1 ГУ НП в Київській області.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку у порядку та строки встановленому КПК України.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 31.10.2023 о 08 год. 50 хв.

СуддяОСОБА_8