Справа № 185/8889/23
Провадження № 1-кп/185/879/23
У Х В А Л А

25 грудня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001030 від 03 червня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого - ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , зазначивши, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років, має не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, не має постійного та законного джерела прибутку. Під загрозою застосування суворого покарання у вигляді позбавлення волі у випадку визнання його винуватим ОСОБА_3 може переховуватися від суду. Також ОСОБА_3 , не маючи офіційного джерела прибутків, міцних соціальних зв`язків, може вчинити інше кримінальне правопорушення. На даний час вищезазначені ризики, на думку прокурора, продовжують існувати, тому з метою їх запобігання, досягнення дієвості даного кримінального провадження необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу - тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували.

Також прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , зазначивши про те, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років. Зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зокрема, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин та відносно нього мається обґрунтована підозра у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання до десяти років позбавлення волі, тому наявний ризик того, що обвинувачений перебуваючи на свободі, під тиском кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, тобто вказав на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ймовірність вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що він ніде офіційно не працює та не має постійного джерела доходу. Вищенаведене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але вказав, що йому доньку необхідно відводити в школу та приводити зі школи , адвокат ОСОБА_6 підтримав підзахисного.

З`ясувавши думку сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

У ст. 178 КПК України передбачений перелік обставин, що враховуються судом при вирішенні питання про запобіжний захід, серед яких вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 05 січня 2024 року.

Як встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено максимальне покарання до десяти років позбавлення волі, не одружений, дітей не має, даних про наявність місця роботи до його затримання на надано, тобто має слабкі соціальні зв`язки.

Дані обставини свідчать про наявність ризику залишення ним свого місця проживання (у випадку застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу) з метою переховування від суду.

Так, згідно з положеннями п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України - при оцінці існування ризику кримінального провадження, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід враховувати, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання винним в інкримінованому злочині.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування».

Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, то суд вважає, що даний ризик має місце, оскільки ОСОБА_3 є раніше неодноразово судимою особою.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дані про особу обвинуваченого, дані про можливість ухилення від суду, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, разом з тяжкістю пред`явленого обвинувачення свідчать на користь позиції сторони обвинувачення. Альтернативні запобіжні заходи на даний час не попередять вказані ризики, тому з метою запобігання їм суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою.

З огляду на наявність обвинувачення у вчиненні злочину із застосуванням насильства, розмір застави не визначати.

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 суд зважає на те, що зазначений прокурором ризик про переховування від суду має місце, адже обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі до десяти років позбавлення волі.

Заявлений прокурором ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, вкотре не доведено, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 є особою раніше не судимою. В той же час, з врахуванням наявності на утриманні в обвинуваченого малолітньої дитини, домашній арешт визначити з врахуванням необхідності виконання батьківських обов`язків щодо навчання та розвитку дитини.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 372 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити до 22 лютого 2024 року.

Строк дії ухвали в частині продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 22 лютого 2024 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк до 25 лютого 2024 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не покидати місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_1 , щоденно з 17.00 до 07.30 години.

- прибувати по суду за першою вимогою;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками згідно реєстру.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для осіб, які перебувають під вартою, - протягом того же строку з моменту вручення копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1