Справа № 583/3331/21
ВИРОК

Іменем України

02 листопада 2023 року Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Шишаки Миргородського району Полтавської області матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000159 від 02 листопада 2016 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кардашівка Охтирського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з базовою середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, невійськовозобов`язаного, не особу з інвалідністю І чи ІІ групи, раніше несудимого,

який обвинувачується у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із співмешканкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувальний акт відносно яких за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, розглянутий Ковпаківським районним судом м. Суми, провадження у справі закрито на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, у серпні 2016 року, з метою незаконного збагачення, вирішили, протиправним шляхом, заволодіти чужими грошовими коштами та цінностями.

Плануючи вчинення злочину, 23 серпня 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 об`єктом своїх протиправних дій обрали давню подругу ОСОБА_7 ОСОБА_8 , 1949 року народження, яка за даними ОСОБА_7 могла володіти значними грошовими коштами та цінностями, отриманими від продажу нерухомості та інших речей. ОСОБА_8 проживала разом зі своєю матір`ю похилого віку ОСОБА_9 , 1923 року народження, в с. Олешня Охтирського району Сумської області.

У свою чергу ОСОБА_6 запропонував взяти участь у спільному вчиненні розбійного нападу ОСОБА_4 , на що останній погодився.

У ході підготовки до вчинення злочину, 23 серпня 2016 року, близько 21 год. 00 хв. ОСОБА_7 разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на автомобілі марки « ВАЗ-2103 », державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням останнього, прибули до домоволодіння, що по АДРЕСА_3 , де проживали ОСОБА_8 і ОСОБА_9 . При цьому, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 залишились в автомобілі неподалік домогосподарства, а ОСОБА_7 під приводом дружнього візиту, пішла до потерпілих. У ході візиту, оскільки тривалий час не спілкувалась з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 впевнилась у відсутності перешкод для вчинення протиправних дій.

Плануючи вчинення протиправних дій, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 підготували липку стрічку для зв`язування потерпілих, маски у вигляді фрагментів жіночих панчох для унеможливлення впізнання потерпілими, рукавички - аби не залишати сліди на місці події й ножі для погроз застосування насильства та безпосередньо вчинення насильства стосовно потерпілих.

Реалізуючи свій злочинний намір, з метою незаконного заволодіння грошовими коштами та цінностями, 25 серпня 2016 року, близько 01 години 00 хвилин, діючи за попередньою змовою між собою, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , взявши з собою підготовленні знаряддя вчинення злочину, на автомобілі марки « ВАЗ-2103 », державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 прибули до с. Олешня Охтирського району Сумської області. Автомобіль останні залишили неподалік домоволодіння потерпілих.

Для вчинення розбійного нападу ОСОБА_7 провела спільників до домоволодіння ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що по АДРЕСА_3 , де шляхом вільного доступу через хвіртку зайшли до вказаного господарства. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , одягнувши на голову заздалегідь заготовлені маски у вигляді фрагментів жіночих панчох, на руки рукавички, вибили скло віконної рами веранди, відчинили засув вхідних дверей будинку зсередини та проникли до зазначеного житла.

У той же час, ОСОБА_7 , не маючи можливості вчиняти активні дії всередині будинку разом із спільниками через загрозу бути впізнаною потерпілими, залишилась у дворі вказаного домоволодіння для попередження викриття нападу сторонніми особами.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 увірвались до кімнат, де спали потерпілі, та з погрозами застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, з використанням ножів, стали вимагати у потерпілих негайної передачі грошових коштів та цінностей.

Вчиняючи протиправні дії, для придушення волі потерпілих, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 липкою стрічкою зв`язали потерпілу ОСОБА_8 та висловлювали погрози застосувати насильство, приставляючи ножі до шиї та вуха потерпілої ОСОБА_8 , погрожували відокремленням органів та позбавленням її життя, а ОСОБА_9 погрожували застосуванням насильства відносно її доньки ОСОБА_8 .

Діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 застосували насильство до ОСОБА_8 , нанісши їй не менше п`яти ударів кулаками в ділянку скроні з обох сторін, потиличну ділянку голови, стискали пальцями шию. У результаті злочинних дій нападників ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця в правій скроневій ділянці з переходом на щоку, субкон`юктивальних крововиливів обох очей, синця в ділянці зовнішнього і внутрішнього кута лівого ока з переходом на нижнє віко, синця в ділянці лівої щоки по центру, садна на мочці лівої вушної раковини по передній поверхні, які по тривалості розладу здоров`я кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Під дією застосованого насильства та погроз застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я, які ОСОБА_8 за вказаних обставин сприймала як реальні, остання вказала на схованку в печі, де знаходились грошові кошти в розмірі 1 000 грн., якими заволоділи ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Не вдовольнившись даними коштами, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 безперешкодно, з метою виявлення грошових коштів та цінностей, обшукали приміщення будинку, в результаті чого заволоділи мобільним телефоном «SamsungE1202 Duos», вартістю 290 грн. 00 коп., що перебував у користуванні ОСОБА_9 .

Не знайшовши для себе більше нічого цінного, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , з метою попередження швидкого звернення за допомогою до правоохоронних органів, прив`язали потерпілу ОСОБА_8 до ліжка та залишили приміщення житлового будинку.

Заволодівши зазначеними грошовими коштами та майном потерпілих у вказаний спосіб, ОСОБА_6 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 розпорядились викраденим на власний розсуд.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 квітня 2023 року, яка набрала законної сили 02 травня 2023 року, кримінальне провадження № 0001218 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 187 КК України, закрито у зв`язку з смертю обвинувачених ОСОБА_7 / 16 лютого 2022 року / та ОСОБА_6 / 19 лютого 2023 року / / т. 4, а.с. 94 /.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого злочину фактично не визнав та пояснив, що 23 серпня 2016 року він на прохання свого дядька ОСОБА_6 та його співмешканки ОСОБА_7 відвіз їх у одне з сіл Охтирського району Сумської області, де проживає кума останньої. З салону автомобіля не виходив. Коли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 підійшли до автомобіля, ОСОБА_7 представила його в якості сина, назвавши ім`я « ОСОБА_10 ».

24 серпня 2016 року ОСОБА_6 знову попросив відвезти їх до ОСОБА_8 з метою отримання у борг грошових коштів. Приїхавши близько 21 22 години, він залишився у салоні автомобіля. Прочекавши близько двох годин, пішов до будинку. Зайшовши до приміщення будинку, побачив потерпілу молодшу за віком, руки якої була зв`язані липкою стрічною. При цьому, дядько ОСОБА_6 , на обличчі якого була панчоха, тримаючи у руках чи то ножиці, чи то викрутку, вимагав у неї гроші

Зробивши дядькові зауваження, той не відреагував та наказав залишити будинок.

Дорогою додому, йому стало відомо, що дядько забрав у потерпілих чи 1 000 грн. чи 1 100 грн. Переїжджаючи міст, на прохання дядька зупинив автомобіль й той щось викинув у річку, можливо це був мобільний телефон.

Під час поїздки ніхто нічого не обговорював та не пояснював.

При цьому, обвинувачений категорично заперечив свою причетність до вчинення розбійного нападу на потерпілих та наполягав на тому, що взагалі не був обізнаний про плани свого дядька та його співмешканки. На запитання чому їхали так пізно і чому не позичили грошей напередодні відповісти не зміг, зауваживши, що ініціатива надходила виключно від ОСОБА_6 і він лише допомагав останньому в якості надання водійських послуг.

У подальшому під час судових дебатів, які мали місце 31 жовтня 2023 року, обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому злочині визнав повністю та беззаперечно підтвердив обставини, що викладені в обвинувальному акті, будь яких сумнівів щодо достовірності зібраних у справі доказів не має. Через погрози дядька залишив територію України. Тому, просив суд суворо його не карати.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 , зважаючи на повне визнання вини її підзахисним, який впродовж досудового слідства давав викриваючи покази, тобто активно сприяв розкриттю злочину, його щире катання, молодий вік, наявність на утриманні трьох неповнолітніх дітей, відшкодування шкоди потерпілій ОСОБА_8 , просила призначити ОСОБА_4 покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України з зарахуванням строку попереднього ув`язнення за правилами ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року.

Потерпіла ОСОБА_8 суду пояснила, що дійсна мала куму ОСОБА_7 , з якою більше ніж 15 років не підтримувала стосунки. Незважаючи на це, 23 серпня 2016 року ОСОБА_7 приїхала у гості, пославшись на те, що у власних справах була неподалік. З спілкування з ОСОБА_7 не зрозуміла, чому власне вона приїхала. Підійшовши до автомобіля, ОСОБА_7 вказала на обвинуваченого ОСОБА_4 , акцентувавши увагу, що це її син ОСОБА_10 , тобто її хрещеник, якого востаннє бачила у дитячому віці.

Наступного дня, коли з матір`ю ОСОБА_9 лягли відпочивати, прокинулась від світла ліхтаря, який світив у очі. Хтось комусь наказував зв`язати руки. Невідомі особи з панчохами на обличчі, були в білих рукавичках та тримали в руках ножі з білим руків`ям. Один з нападників був старший за віком, інший, - молодший. Останні вимагали гроші та золото. Зв`язавши руки, наносили удари по черзі. Попавши в світло ліхтаря, вона впізнала того самого чоловіка на ім`я « ОСОБА_10 », якого напередодні кума ОСОБА_7 представила їй в якості сина та відповідно її хрещеника. Нападники, намагаючись знайти ювелірні прикраси, перевіряли вуха, та різали меблі з метою відшукати гроші. Погрожуючи ножем, старший за віком нападник завдав удар в ділянку вуха. Не стримавши знущань та нанесених тілесних ушкоджень, віддала 1 000 грн. 00 коп., які були сховані у печі. Залишаючи будинок, нападники погрожували його спалити, якщо хтось дізнається про ці події.

У ранці наступного дня, вийшовши на подвір`я, виявила, що собака мертва.

З огляду на те, що завдана шкода відшкодована, претензій до обвинуваченого не має.

Мати ОСОБА_9 померла рік тому. Під час вчинення протиправних дій, мати постійно плакала та просила нападників припинити свої дії. Зважаючи на вік та вкрай незадовільний стан здоров`я, мати була обмежена у русі, тому нападники силоміць виволочили її до кімнати, де відбувались події.

Після допиту потерпілої ОСОБА_8 , остання з огляду на стан здоров`я заявила, що не бажає в подальшому приймати участь у розгляді справи / т. 3, а. с. 204 206 /. З приводу міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 висловила думку щодо його призначення в розмірі, передбаченому законом.

Потерпіла ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що 18 лютого 2022 року складено відповідний актовий запис № 19 та виконавчим комітетом Чупахівської селищної ради Охтирського району Полтавської області видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 .

Від допиту свідків обвинувачення ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 / т. 1, а. с. 86 / прокурор під час судового слідства відмовилася / т. 4, а. с. 50 51 /.

Незважаючи на власне визнання вини у вчиненому, вина ОСОБА_4 підтверджується наступними перевіреними у судовому засіданні доказами у їх сукупності та взаємозв`язку:

- заявою ОСОБА_8 від 26 серпня 2016 року про проведення перевірки за фактом заволодіння з застосуванням погроз та фізичного насильства, належними їй, грошовими коштами в розмірі 1 000 грн. 00 коп. та мобільним телефоном марки « Samsung » / т. 1, а. с. 124 /;

- постановою прокурора від 02 листопада 2016 року, якою виділено з кримінального провадження, внесеного 24 серпня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000694, матеріали досудового розслідування, згідно опису в додатку до вказаної постанови відносно ОСОБА_4 та невстановленої особи, які діяли спільно у групі з ОСОБА_15 і ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 187 КК України у кримінальне провадження № 0000159 від 02 листопада 2016 року / т. 1, а. с. 113 115 /;

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000159 від 02 листопада 2016 року з попередньою правовою кваліфікацією ч. 3 ст. 187 КК України, відповідно до яких 25 серпня 2016 року, близько 01 години, ОСОБА_4 з іншими особами, шляхом розбиття скла віконної рами веранди та відкриття засува на вхідних дверях будинку, що по АДРЕСА_3 , де мешкає ОСОБА_8 , 1949 року народження, з матір`ю ОСОБА_16 , 1923 року народження, відкрито, з застосуванням фізичної сили, яка виразилась у нанесенні тілесних ушкоджень ОСОБА_8 по обличчю та голові, а також здійсненням погроз фізичною розправою з демонстрацією ножа, заволоділи грошовими коштами в розмірі 1 000 грн. 00 коп. та мобільним телефоном марки « Samsung » / т. 1, а.с. 41, 112 /;

- даними власноручно написаної ОСОБА_4 26 серпня 2016 року заяви, адресованої Охтирському РВП ГУНП в Сумській області, відповідно до якої останній беззаперечно підтвердив свою причетність до розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_8 за місцем її проживання / т. 1, а. с. 61 /;

- даними протоколу огляду місця події від 26 серпня 2016 року з фототаблицями до нього, який проведений з дозволу потерпілої ОСОБА_8 , в ході якого оглянуто місце вчинення злочину домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , де проживає потерпіла ОСОБА_8 та її померла, на даний час, мати ОСОБА_16 . Під час проведення слідчої дії виявлено та вилучено залишки використаної липкої стрічки, якою з слів потерпілої її зв`язували, залишок шоколадки та пусту пляшку з-під коньяку, за двором труп собаки / т. 1, а. с. 125 137 /;

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_8 від 28 серпня 2016 року, під час якого остання в присутності понятих впізнала серед трьох інших осіб ОСОБА_4 , як особу, яка разом із ОСОБА_17 приїздила до неї 23 серпня 2016 року, якого вона представляла своїм сином на ім`я « ОСОБА_10 » та брав участь у вчиненні розбійного нападу в ніч на 25 серпня 2016 року / т. 1, а. с. 69 71, 198 - 204 /;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 28 серпня 2016 року, під час якого останній в присутності захисника показав, де саме 23 серпня 2016 року залишав автомобіль, на якому він разом з ОСОБА_6 і ОСОБА_7 приїхали до будинку потерпілих, де саме він бачив потерпілу, яка вийшла проводжати куму ОСОБА_7 , де остання вказала на нього, як на сина, показав дорогу до домоволодіння, в приміщенні якого в ніч на 25 серпня 2016 року вчинили злочин, а також місце на мосту через річку, де викинули пакет із масками та рукавичками / т. 1, а. с. 205 208 /;

- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_4 від 28 серпня 2016 року, під час якої останній в присутності захисника детально розповів та показав на місці де саме, з ким та яким чином вчинили злочин, роль та дії кожного співучасника. Будь яких заяв, зауважень, доповнень від учасників слідчої дії після її завершення не надходило / т. 1, а. с. 213-220 /.

Із відтвореного в судовому засіданні відеозапису слідчої дії, слідує, що ОСОБА_4 давав послідовні, логічні покази, висловлювався вільно, добре володів обстановкою.

Свідчення ОСОБА_4 повною мірою узгоджуються із показами потерпілої ОСОБА_8 , яка не перебувала в залі судового засідання під час відтворення запису цієї слідчої дії, проте повідомила суду аналогічні дані щодо фактичних обставин вчиненого стосовно неї злочину.

- висновком експерта № 440 від 26 вересня 2016 року, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження: синець у правій скроневій ділянці з переходом на щоку; субкон`юнктивальні крововиливи обох очей; синець в ділянці зовнішнього і внутрішнього кута лівого ока з переходом на нижнє віко; синець в ділянці лівої щоки по центру; садно на мочці лівої вушної раковини по передній поверхні. Дані тілесні ушкодження по тривалості розладу кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження й утворилися внаслідок дії тупих предметів, про що свідчить їх характер. Кількість травматичних, дій від яких утворилися дані тілесні ушкодження, не менше п`яти / т. 1, а. с. 73 75, 143 - 144 /;

- даними протоколу огляду місця події від 28 серпня 2016 року, предметом якого являється автомобіль марки « ВАЗ 2103 », темно - синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що знаходився в гаражі за адресою: АДРЕСА_2 , та був вилучений працівниками поліції. Вказана слідча дія проведена з дозволу власника домоволодіння та користувача транспортного засобу ОСОБА_4 / т. 1, а. с. 151 156 /

- даними протоколу огляду місця події від 29 серпня 2016 року, згідно яких ОСОБА_7 у приміщені службового кабінету Охтирського РВП ГУНП в Сумській області, в присутності понятих, добровільно видала мобільний телефон марки « Samsung » / т. 1, а. с. 172 178 /.

- даними протоколів оглядів мобільних телефонів, які були добровільно видані співучасниками злочину та детально оглянуті працівниками поліції / т.1, а.с. 158-171 /;

- висновком судової товарознавчої експертизи №19/119/9-3/3890 е від 03 листопада 2016 року, відповідно до якого ринкова вартість викраденого мобільного телефону з урахуванням зносу, станом на 25 серпня 2016 року могла становити 290 грн. 00 коп. / т. 1, а. с. 147 150 /;

- даними протоколу огляду предметів від 01 листопада 2016 року, в ході якого оглянуто диски з інформацією, отриманою в результаті тимчасового доступу до речей і документів у оператора мобільного зв`язку ПрАТ МТС «Україна», ПрАТ «Київстар» щодо роботи абонентів по IMEI мобільних телефонів, виданих підозрюваними. Аналізом вказаної інформації встановлено, що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_17 , які на той час проживали в м. Охтирка, перебували в с. Олешня Охтирського району 23 серпня 2016 року та в ніч на 25 серпня 2016 року. При цьому, 23 серпня 2016 року ОСОБА_7 зі свого номеру здійснила дзвінок на телефон ОСОБА_8 , тим самим залишивши їй номер свого терміналу, кілька разів спілкувалась із ОСОБА_6 / т. 2, а. с. 44 51 /.

За таких обставин, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 187 КК України, як розбій, тобто напад, вчинений з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, що його зазнали, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у житло, що мало місце 25 серпня 2016 року, близько 01 години за адресою: АДРЕСА_3 .

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання суд виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. А згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті так і за місцем роботи чи навчання, його минуле / зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень /, склад сім`ї / наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку /, його матеріальний стан, тощо.

За змістом ст. 69 КК України призначення основного покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті / санкції частини статті / Особливої частини цього Кодексу, може мати місце лише за наявності декількох / не менше двох / обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину з урахуванням особи винного.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування, завданої злочином, шкоди.

При цьому, суд не враховує в якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, щире каяття, оскільки щире каяття означає добровільну критичну оцінку особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовності нести кримінальну відповідальність, однак в даному випадку визнання вини обвинуваченим лише під час судових дебатів свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів намагається уникнути справедливого покарання за вчинене.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визначає вчинення злочину щодо осіб похилого віку.

Враховуючи викладене, суд з урахуванням того, що обвинувачений під час досудового розслідування намагався уникнути відповідальності, зокрема, не зважаючи на покладені на нього обов`язки при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту / т. 1, а. с. 42-43 /, залишив місце свого фактичного проживання, у зв`язку з чим 02 листопада 2016 року був оголошений у розшук / т. 1, а. с. 44- 46; т. 2, а. с. 53 55 / і 05 березня 2021 року, о 18 год. 05 хв. затриманий у м. Шахти Ростовської області Російської Федерації / т. 1, а. с. 48-54; т. 2, а. с. 67-73 / та, як наслідок, 04 серпня 2021 року, о 15 год. 25 хв. виданий органам національної поліції України / т. 1, а. с .57 59; т. 2, а. с. 62 64 /, не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_18 положень ст. 69 КК України та призначення йому покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 3 ст. 187 КК України.

При прийнятті такого рішення, суд також бере до уваги й зухвалу поведінку обвинуваченого, який в темний час доби, діючи за попередньою змовою групою осіб, вирішив покращити своє матеріальне становища за рахунок осіб жіночої статі, які завідомо з урахуванням похилого віку та стану здоров`я перебували у безпорадному стані та не могли чинити опір, тобто вчинив найбільш небезпечний корисливо-насильницький злочин, який посягає на два об`єкти: право власності й особу (її здоров`я і життя).

З огляду на наведене, суд не вважає, що наявність двох обставин, які пом`якшують покарання, в даному випадку, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину.

Призначаючи покарання ОСОБА_18 суд, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, зважаючи на дані, які характеризують особу обвинуваченого, який раніше несудимий / т. 1, а. с. 79, т. 2, а. с. 66 /, є особою молодого працездатного віку, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває / т. 1, а. с. 80, 82; т. 2, а. с. 57 /, за місцем фактичного проживання характеризується позитивно / т. 1, а. с. 87; т. 2, а. с. 58 - 59 /, повне відшкодування завданої шкоди, позицію потерпілої, яка претензій до обвинуваченого не має та просила суд призначити покарання відповідно до вимог чинного законодавства, часткове відбуття обвинуваченим покарання в умовах попереднього ув`язнення, декілька обставин, що пом`якшуються покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_18 покарання в мінімальних межах санкції ч. 3 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

На переконання суду, саме таке покарання перебуватиме у справедливому співвідношенні із тяжкістю вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення і даним про його особу, відповідатиме загальним засадам призначення покарання, принципам законності та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, суд критично відноситься до тверджень обвинуваченого та його захисника щодо наявності на утримання чотирьох малолітніх дітей, оскільки вказані обставини документально не підтвердженні.

Походження дитини від матері , батька засвідчуються органом державної реєстрації актів цивільного стану. З наявних у матеріалах справи свідоцтв про народження чотирьох дітей, слідує що запис про батька дітей зроблений за прізвищем та громадянством матері ОСОБА_19 .

Як встановлено під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 не перебуває з ОСОБА_19 у зареєстрованому шлюбі.

З вказаних підстав, суд не бере до уваги й довідку про склад сім`ї № 244 від 15 серпня 2021 року / т.1, а. с. 29 33 /.

Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з часу фактичного затримання, тобто з 15 год. 20 хв. 05 березня 2021 року, що відповідатиме вимог ст. 577 КПК України.

Разом з цим, відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 663/537/17 (провадження № 13-31кс18) щодо застосування норми права, передбаченої ч. 5 ст. 72 КК України / зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання /, відповідно до якої якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року / включно /, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIIІ від 26 листопада 2015 року, тобто з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Долю речових доказів / т. 1, а. с. 72 / суд вирішує у відповідності з ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна / т. 1, а. с. 179-180 / суд вирішує згідно з положеннями ст. 174 КПК України.

При цьому, долю інших речових доказів та питання про скасування арешту вирішено ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 квітня 2023 року, яка набрала законної сили 02 травня 2023 року / т. 4, а.с. 94 /.

Долю судових витрат / т. 1, а. с. 146; т. 2, а. с. 77-79 / суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 / семи / років позбавлення волі з конфіскацією майна.

У строк остаточного покарання зараховувати ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання - 05 березня 2021 року по день набрання цим вироком законної сили.

У порядку ч. 2 ст. 404 КПК України зарахувати ОСОБА_4 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України / в редакції Закону України № 838-VIIІ від 26 листопада 2015 року / в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 05 березня 2021 року по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 залишити без змін - тримання під вартою.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30 серпня 2016 року на автомобіль марки « ВАЗ 2103 », державний номерний знак НОМЕР_3 , 1978 року випуску, синього кольору, який зареєстрований за ОСОБА_20 , мешканкою с. Вовчик Лубенського району Полтавської області, - скасувати.

Речовий доказ у вигляді автомобіля марки « ВАЗ 2103 », державний номерний знак НОМЕР_3 , 1978 року випуску, синього кольору, який зареєстрований за ОСОБА_20 , мешканкою с. Вовчик Лубенського району Полтавської області, який знаходиться на автостоянці зберігання транспортних засобів Охтирського ВП ГУНП в Сумській області за адресою: Сумська область, м. Охтирка, вул. Незалежності, 29 - повернути власнику ОСОБА_20 , мешканці с. Вовчик Лубенського району Полтавської області.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати на залучення експерта у загальному розмірі 1 716 грн. 22 коп.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Шишацький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку невідкладно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: