Справа № 463/8279/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1189/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 вересня 2023 року про відмову у застосуванні до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чоп Закарпатської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а:

вищевказаною ухвалою відмовлено у клопотанні слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_10 , погодженому прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначенням розміру застави до підозрюваного ОСОБА_7 .

Не погоджуючись із рішенням слідчого судді, прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_6 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 вересня 2023 року скасувати; постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» Західного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України терміном на 60 діб, починаючи з моменту обрання такого запобіжного заходу.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог прокурор покликається на те, що оскаржена ухвала є незаконною, необґрунтованою та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. Зокрема, вказує, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням гені талій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України.

Як зазначає апелянт, підставою для відмови у застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя вказав те, що згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №625 від 29 червня 2023 року, проведеної у межах кримінального провадження №000460 за вчиненні 30 квітня 2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 станом на сьогодні страждає хронічним психічним захворюванням у виді органічного шизофреноподібного синдрому, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. В період інкримінованого йому правопорушення, підозрюваний також страждав на це захворювання, а тому йому рекомендовано застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення у спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також вчинення ним суспільно-небезпечних діянь. Таким чином, на думку слідчого судді, матеріали клопотання не містять доказів забезпечення органом досудового розслідування обов`язкового лікування ОСОБА_7 з метою запобігання вчинення ним суспільно-небезпечних діянь, а також необхідності здійснення досудового розслідування кримінального провадження за правилами Глави 39 КПК України.

Прокурор зазначає, що відповідно до довідки, виданої КНП «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» 13 липня 2023 року, ОСОБА_7 за медичною до лікаря-психіатра не звертався. Також, відповідно до інформації КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 11 липня 2023 року, ОСОБА_7 на обліку у вказаному закладі не перебуває. Вказане свідчить, що станом на день звернення з клопотанням про обрання запобіжного заходу, достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення у стані неосудності, відсутні. Окрім цього, передбачені ч. 1 ст. 508 КПК України запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Заслухавши доповідача, прокурора на підтримання поданої апеляційної скарги, думку підозрюваного та його захисника, які вважають рішення слідчого судді законним, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані, а викладені в апеляційній скарзі доводи прокурора є безпідставними та необґрунтованими з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів клопотання, слідчими СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 вересня 2023 року за №0002659 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України.

20 вересня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, тобто у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних з вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтуванні).

21 вересня 2023 року старший слідчий відділення розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СВ ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_6 , звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя виходив з того, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №625 від 29 червня 2023 року, складеного за результатами проведення судово-психіатричної експертизи стосовно ОСОБА_7 в межах кримінального провадження №000460 за вчинення 30 квітня 2023 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_7 станом на сьогодні страждає хронічним психічним захворюванням у виді органічного шизофреноподібного синдрому, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Втім, кримінальне провадження №0002659 від 20 вересня 2023 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, здійснюється за загальними правилами, а не у порядку статей 503, 508 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що: 1) особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності; 2) особа вчинила кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіла на психічну хворобу до постановлення вироку.

Згідно з ч. 2 ст. 503 КПК України якщо під час досудового розслідування будуть встановлені підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, слідчий, дізнавач, прокурор виносить постанову про зміну порядку досудового розслідування і продовжує його згідно з правилами, передбаченими цією главою.

Відповідно до вимог ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку. Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не може не враховувати, що у разі якщо в подальшому буде встановлено, що ОСОБА_7 не є суб`єктом інкримінованого йому кримінального правопорушення в силу наведеного психічного захворювання, щодо нього відповідно до норм ст. 508 КПК України не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Покликання прокурора щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, не впливають у цьому випадку на обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , оскільки така міра запобіжного заходу в силу існуючих обставин, встановлених в суді апеляційної інстанції, не дають законних підстав для її застосування.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстави для застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у цьому кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не встановлено. Ухвала суду є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 вересня 2023 року про відмову у застосуванні до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України, ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, залишити без змін, апеляційну скаргу прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4