Справа №463/895/24
Провадження №1-р/463/2/24
У Х В А Л А

14 лютого 2024 року м. Львів

Cлідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова Яворський С.Й., секретар судових засідань Козак О.В., з участю ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали слідчого судді, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про роз`яснення ухвали слідчого судді, відповідно до якої просить: роз`яснити у його присутності, чи задоволено його скаргу повністю (як встановлено в мотивувальній частині), чи частково, а якщо частково, то в яких частинах задоволено, а в яких відмовлено, а також розяснити в процесуальному статусі потерпілого, чи заявника він перебував у даній справі на думку слідчого судді .

ОСОБА_1 заяву обґрунтовує тим, що 05.02.204 року, як потерпілий від вчинення злочину, до слідчого судді у даній справі зі скаргою на бездіяльність слідчого в порядку статтей 55,214 КПК України щодо невнесення необхідних даних в ЄРДР, відсутності досудового розслідування та не надання йому пам`ятки потерпілого після вручення ним 26.01.2024 на особистому прийомі слідчому ТУ ДБР м. Львова Едуарду Гордону відповідної заяви про вчинення кримінального правопорушення, яким йому завдано шкоду. Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07.02.2024 року, скаргу задоволено частково. Зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, вчинити дію в порядку вимог ст.214 КПК України за зверненням ОСОБА_1 від 26.01.2024 року щодо внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, про що повідомити заявника у відповідності до ст.60 КПК України та надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скаржник в своїй заяві про роз`яснення ухвали слідчого судді зазначає, що йому не зрозуміло чому в мотивувальній частині ухвали вказано «скаргу задоволити», а в мотивувальній частині ухвали вказано «скаргу задоволити частково», а в яких частинах взагалі не вказано, як і не вказано взагалі у тексті ухвали, з якими різними вимогами він звертався у скарзі до слідчого судді. Також не зрозумілим є той факт, в якій частині задоволено його скаргу, в якому його процесуальному статусі (потерпілого, відповідно до ст.55 КПК України, чи заявника відповідно до ст. 60 КПК України) відбувся розгляд слідчим суддею даної справи, що не дає можливості як виконати покладені на нього законом обов`язки після винесеного рішення 07.02.2024 у даній справі, так і скористатись забезпеченими йому законодавством правами.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримав, просить таку задолити.

Уповноважена особа Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові в судове засідання не з`явився та не повідомив причини своєї неявки.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши заяву про роз`яснення ухвали слідчого судді, оглянувши матеріали скарги приходжу до наступного висновку.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

05.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до слідчого судді з скаргою на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у м. Львові та його керівництва, відповідно до якої просив: зобов`язати слідчого ТУ ДБР у м. Львові щодо поданої ОСОБА_1 , як потерпілим, заяви про злочин від 26.01.2024, внести необхідні відомості в ЄРДР, розпочати досудове розслідування даного злочину та забезпечити вручення потерпілому ОСОБА_1 пам`ятки потерпілого.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 07.02.2024 року, скаргу задоволено частково. Зобов`язано уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, вчинити дію в порядку вимог ст.214 КПК України за зверненням ОСОБА_1 від 26.01.2024 року щодо внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомостей про вчинення кримінальних правопорушень, про що повідомити заявника у відповідності до ст.60 КПК України та надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Щодо порушеного ОСОБА_1 питання його статусу в заяві про роз`яснення ухвали слідчого судді слід зазначити наступне.

З аналізу глави 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» слідує, що одне з першочергових прав особи на оскарження рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження розпочинається з моменту подання заяви про вчинення кримінального правопорушення та вчинення відповідальною особою певної бездіяльності (дії). Загальним суб`єктом оскарження відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України може бути заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володілець тимчасово вилученого майна, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника;

Відповідно до ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Відповідно до ч.1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Крім цього, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

З врахуванням вищенаведеного, слід зазначити, що хоча права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, однак статус потерпілого в межах кримінально-процесуального Закону в кримінальному провадженні набувається внаслідок вчинення (слідчим, прокурором, дізнавачем, детективом) певної процесуальної дії (вручення пам`ятки про права та обов`язки потерпілого, допиту в якості потерпілого…)

Слід зазначити, що при розгляді скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, слідчий суддя не наділяє особу певним статусом, а лише перевіряє таке право на звернення до суду. При цьому, особа в судовому засіданні користується загальними правами та обов`язками, особи, що подала скаргу (заяву), яка бере участь у судовому розгляді, які передбачені КПК України.

Слідчий суддя у разі доведеності вимог скарги, відповідно до вимог ст. 307 КПК України зобов`язує уповноважену особу вчинити дію передбачену ст. 214 КПК, при цьому не втручається в самостійність процесуальної діяльності слідчого передбачену ст. 40 КПК України, який несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Щодо порушеного ОСОБА_1 в заяві питання в яких частинах задоволено, а в яких відмовлено, слід зазначити наступне.

Скарга ОСОБА_1 задоволена, про що зазначено, як в мотивувальній та резолютивній частинах ухвали. Однак, формулювання «частково» в резолютивній частині ухвали, слідчим суддею вказано, у зв`язку з тим, що резолютивна частина ухвали суду сформульована у відповідності до ст.214 КПК України та формально є відмінною від прохальної частини скарги з мотивів наведених в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст. 380 КПК України якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Метою роз`яснення судом ухваленого ним рішення є усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення щодо неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення недоліків ухваленого судового акта є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення, навіть у разі подальшого виявлення судом правових помилок, допущених під час його ухвалення.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання ухвали суду. Чіткість викладу передбачає, зокрема, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змістові, що вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому ясно, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. А переконливість і зрозумілість викладення змісту судових рішень забезпечується шляхом дотримання правил юридичної техніки.

Роз`яснено може бути рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Суд вважає, що при винесенні судового рішення всі ці вимоги дотримані судом і рішення суду, зокрема його резолютивна частина, є ясною і зрозумілою, такою, що не потребує роз`яснень.

Доказів того, що винесене судом рішення є незрозумілим, що перешкодить його належному виконанню, заявником не надано.

Оскільки підстав для роз`яснення судового рішення судом не встановлено, заява ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали слідчого судді, задоволенню не підлягає.

Керуючись вимогами ст.ст. 372,380 КПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали слідчого судді, відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: С.Й. Яворський