Справа № 204/9908/23
Провадження № 1-кп/204/475/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали судових засідань кримінальне провадження № 0000487, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.05.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, з професійно-технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, раніше судимого: 1) 02.10.2009 вироком Дніпровського районного суду за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 14.10.2022 на підставі п. "А" ст. 3 ЗУ "Про амністію" від 08.07.2022; 2) 24.11.2017 вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 3) 23.05.2018 вироком Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 4) 13.09.2019 вироком Дніпровського апеляційного суду до 4 років позбавлення волі, звільнений 28.10.2022 по відбуттю строку покарання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Жетікара Республіки Казахстан, громадянина Республіки Казахстан, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, утриманців не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська здійснюється судовий розгляд вищевказаного кримінального провадження.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Клопотання прокурора обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на даний час наявний ризик щодо можливості обвинуваченими переховуватись від суду, який обумовлений тим, що обвинувачені обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні 10 епізодів тяжкого кримінального правопорушення за вчинення якого, у разі доведення їх винуватості в суді, їм загрожує покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Також ризики щодо можливості незаконно впливати на свідка, який на даний час не допитаний судом, не зменшились та не перестали існувати з огляду на те, що під час проведення досудового розслідування з вказаною особою проведено слідчу дію впізнання по фотознімкам, в ході якого він впізнав ОСОБА_5 та ОСОБА_7 як осіб, які реалізували йому викрадене майно що може спонукати обвинувачених здійснити незаконний вплив на вказаного свідка з метою зміни ним своїх показів в суді для уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того наявний ризик продовження обвинуваченими своєї злочинний діяльності. Так, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не мають офіційного джерела доходу, що свідчить про наявність ризику продовжити вчинення корисливих злочинів проти власності з метою отримання доходу. Обвинувачений ОСОБА_5 чотири рази був засуджений, три з яких за вчинення аналогічних корисливих злочинів проти власності з реальним відбуттям покарання.

Також прокурор при вирішенні клопотань про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою просив врахувати діючий в Україні правовий режим воєнного стану та географічну близькість тимчасово окупованих територій, що в своїй сукупності свідчить про наявність реальної можливості у обвинувачених переховуватись від суду шляхом виїзду на вказані території, де на даний час відсутній контроль правоохоронних органів України за процесуальною поведінкою осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив суд його задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечував в повному обсязі, оскільки вказані прокурором ризики постійно повторюються. Просив суд змінити ОСОБА_7 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 вирішення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу залишив на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Перевіряючи наявність існуючих ризиків, передбачених ст.177 КПК України та враховуючи відповідно до ст.178 КПК України всі обставини при обранні запобіжного заходу обвинуваченими, а саме: вагомість обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків: переховування від суду, незаконного впливу на свідків, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що обвинувачені: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є неодруженими, утриманців не мають, не працевлаштовані, таким чином обвинувачені характеризуються відсутністю міцних соціальних зв`язків. Обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий. Перебуваючи на свободі, під загрозою можливого застосування тяжкого покарання у разі визнання винуватими у вчиненні злочину обвинувачені можуть переховуватися від суду, у тому числі й на окупованих територіях, враховуючи режим воєнного стану в України. Крім того, у кримінальному провадженні існує ризик, що обвинувачені можуть чинити незаконний вплив на свідка. Станом на теперішній час судовий розгляд кримінального провадження ще не завершено, свідок не допитаний в суді (а лише допит свідка безпосередньо в суді має значення при прийнятті рішення по справі), анкетні дані свідка відомі обвинуваченим, а отже в обвинувачених наявна об`єктивна можливість незаконно впливати на нього.

Враховуючи особи обвинувачених кожного окремо, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність джерела доходу та характер інкримінованого кримінального правопорушення, суд вважає доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення. Отже, існування раніше встановлених ризиків на даний час не зменшились та продовжують існувати.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справі іншим чином.

Обраний обвинуваченим запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Суд зауважує, що суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним у пункті 35 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Летельє проти Франції», суд вважає виправданим тримання обвинувачених під вартою.

Під час розгляду кримінального провадження в суді не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинувачених під вартою, також судом не отримано відомостей щодо наявної сукупності обставин, які би переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , суд бере до уваги п.1 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, йому інкриміновано тяжкий злочин, за який передбачена відповідальність виключно у виді позбавлення волі.

Суд приходить до переконання, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних рішень суду, відтак суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, у зв`язку з чим клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на цілодобовий домашній арешт задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотань прокурора та продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, обраних стосовно обвинувачених ОСОБА_5 ОСОБА_7 відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись статтями 110, 176-178, 183, 193-194, 197, 331, 369-372, 376, 392-393 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 задовольнити.

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 06 квітня 2024 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 06 квітня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на більш м`який відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 08.02.2024 року.

Суддя ОСОБА_1