Справа № 632/1013/23
провадження № 1-кп/632/35/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2024 року м. Первомайський

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у залі суду угоду про примирення у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000198 від 01 червня 2023 року щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Первомайський Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, є особою з інвалідністю І групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 червня 2023 року до 2 місяців арешту (покарання відбуте - звільнений за відбуттям покарання 28 вересня 2023 року),

якому висунуто обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_5 ,

потерпіла - ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство за таких обставин.

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи родичами та спільно проживаючи однією сім`єю в межах одного місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , із потерпілою ОСОБА_6 , яка є його матір`ю, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті особистих неприязних відносин вчиняв домашнє насильство щодо потерпілої ОСОБА_6 .

Так, 24 січня, 06 та 22 квітня 2023 року обвинувачений ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство щодо матері - потерпілої ОСОБА_6 , під час якого висловлювався щодо неї нецензурною лайкою, внаслідок чого було завдано шкоди психічному здоров`ю останній, за що обвинуваченого ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 173-2 КУпАП на підставі постанов Первомайського міськрайонного суду Харківської області.

Разом з цим, 30 травня 2023 року близько 05 год. 30 хв. (точний час не встановлено), обвинувачений ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства щодо ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного мешкання, за адресою:АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин зі своєю матір`ю ОСОБА_6 , спровокував словесний конфлікт, в ході якого, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи характер та наслідки своїх протиправних дій, бажаючи їх настання, знову вчинив дії психологічного насильства щодо матері - потерпілої ОСОБА_6 , яке виразились у тому, що обвинувачений ОСОБА_3 словесно ображав потерпілу, що полягало у висловлюванні на її адресу нецензурної лайки, яка принижує гідність потерпілої, висловлював погрози фізичною розправою та погрози застосування фізичного насильства, що призвело до психічних страждань ОСОБА_6 .

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за статтею 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань.

ІІ. Відомості про укладену угоду про визнання винуватості, її реквізити, зміст та визначена міра покарання.

04 січня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000198 від 01 червня 2023 року, за ініціативою потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 469, 471 КПК України було укладено угоду про примирення із обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 .

Згідно з цією угодою потерпіла та обвинувачений дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України. Кримінальним правопорушенням потерпілій матеріального збитку не завдано. Цивільний позов потерпілою не заявлено.

Сторони угоди погоджуються на призначення ОСОБА_3 покарання за ст. 126-1 КК України у виді 03 (трьох) місяців арешту. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 червня 2023 року у виді двох місяців арешту, більш суворим, призначеним за цим вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту строком на три місяця. Зарахувати за правилами ст. 72 КК України у строк відбуття покарання те покарання, що повністю відбуте ОСОБА_3 за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 червня 2023 року у виді двох місяців арешту.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, встановлені ст. 476 КПК України.

Під час судового засідання потерпіла ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_5 просили суд прийняти рішення про затвердження угоди про примирення та призначити узгоджену в ній міру покарання.

Прокурор ОСОБА_4 вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги КПК та КК України, діям обвинуваченого ОСОБА_3 надана правильна правова кваліфікація за ст. 126-1 КК України. Прокурор зазначив, що умови угоди щодо узгодженого сторонами покарання, відповідають загальним засадам призначення покарання, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення та особу винного, який раніше судимий, має ампутацію нижньої кінцівки (є особою, що має інвалідність І групи), тому до нього не може бути застосовано менш суворий вид покарання, зокрема громадські роботи. Також умови угоди про примирення цілком відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. З огляду на зазначене, прокурор не заперечував проти затвердження угоди про примирення та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами в угоді міри покарання.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи в порядку ч. 2 ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов подальшого висновку.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Потерпіла ОСОБА_6 під час розгляду угоди про примирення підтвердила, що була ініціатором укладання угоди, повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, цілком розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, шкода кримінальним правопорушенням не спричинена, надає згоду на призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час розгляду угоди також просив зазначену угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання. При цьому обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, що йому інкримінується. Підтвердив обставини вчинення ним злочину, які повністю відповідають обставинам, встановленим органом досудового розслідування. Зокрема, пояснив, що дійсно систематично вчиняв домашнє насильство щодо своєї матері ОСОБА_6 , із якою, будучи родичами, проживає однією сім`єю в межах одного місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема в ході сварок словесно ображав потерпілу нецензурною лайкою, висловлював погрози фізичним насильством. Заявив, що здатен реально виконати взяті на себе зобов`язання, а саме не вчиняти психологічне насильство щодо матері. Щиро кається у вчиненому. Надав згоду на призначення узгодженої міри покарання.

Захисник ОСОБА_5 наполягав на відсутності підстав для відмови у затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, зазначивши, що ним були роз`ясненні підзахисному усі умови угоди та характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим.

Отже суд, шляхом заслуховування пояснень сторін угоди, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Крім того, для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, судом під час проведення розгляду угоди встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання для обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та має місце постійного проживання, осіб похилого віку та неповнолітніх дітей на утриманні немає, є особою з інвалідністю (має ампутацію нижньої кінцівки), раніше судимий за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 червня 2023 року (2 місяці арешту відбув повністю - (покарання відбуте - звільнений за відбуттям покарання 28 вересня 2023 року), скарг та нарікань від сусідів не надходило.

Згідно із висновком досудової доповіді органу пробації, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 є високим, ризик небезпеки для суспільства є високим, виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк становить високу небезпеки для суспільства.

Аналізуючи зміст угоди в частині обраного покарання, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим ст. ст. 50, 65-67, 69-1 КК України, а саме: пропонується в межах встановлених у санкції частини статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_3 злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують покарання, відсутністю обставин, що обтяжують покарання.

З урахуванням викладеного, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретних обставин справи і даних, які характеризують ОСОБА_3 , суд доходить висновку, що справедливим покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження нових кримінальних правопорушень, є покарання у виді арешту, передбачене санкцією ст. 126-1 КК України, на якому наполягали сторони угоди. Крім того, 15 червня 2023 року ОСОБА_3 був засуджений Первомайським міськрайонним судом Харківської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяця, яке він відбув повністю. У даному проваджені злочин, передбачений ст. 126-1 КК України (за яким висунуто обвинувачення), був вчинений обвинуваченим до постановлення зазначеного вироку. Тому суд, керуючись ч. 4 ст. 70 КК України, доходить висновку про визначення ОСОБА_3 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим. При цьому в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховувати покарання, відбуте повністю за попереднім вироком від 15 червня 2023 року, за правилами, передбаченими в статті 72 КК України. Така позиція узгоджується з правовими висновками, викладеними у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15 лютого 2021 року (справа № 760/26543/17, провадження № 51- 3600кмо 20) та висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 02 листопада 2022 року (справа № 234/17282/17, провадження № 51-2969км21).

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, умови угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим відповідають вимогам КПК та КК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а відтак існує наявність усіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався та підстав для його обрання немає, за відсутності клопотання сторони обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 314, 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Угоду про примирення, укладену 04 січня 2024 року між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання, у виді арешту на строк 03 (три) місяця.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 червня 2023 року у виді 2 (двох) місяців арешту, більш суворим, призначеним за цим вироком, визначитиОСОБА_3 остаточне покарання у виді арешту строком на 3 (три) місяця.

Зарахувати за правилами ст. 72 КК України у строк відбуття покарання те покарання, що повністю відбуте ОСОБА_3 за вироком Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 15 червня 2023 року у виді 2 (двох) місяців арешту.

Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його затримання в порядку виконання вироку.

Відповідно до вимог статті 476 КПК України, у разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Згідно з ч. 3 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя: ОСОБА_1