печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 звернулася до суду із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивуючи означене клопотання слідчий вказує, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000864 від 16.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Слідчий вказує, що 28.05.2023 у нічий час ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , маючи умисел на виготовлення дитячої порнографії, діючи всупереч Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, Закону України «Про охорону дитинства», діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на виготовлення відеопродукції порнографічного характеру за участю малолітньої дитини, а саме своєї сестри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що остання не досягла вісімнадцятирічного віку, з мотивів неповаги до наявних у суспільстві традицій інтимного спілкування людей та принципів суспільної моралі у сфері статевих стосунків, з метою незаконного виготовлення відеозаписів зі сценами дитячої порнографії без мети збуту та розповсюдження, діючи умисно, без згоди останньої, усвідомлюючи порнографічний зміст твору, а також суспільно небезпечний характер свого діяння і свідомо бажаючи його настання, використовуючи власний мобільний телефон, виготовив 2 відеофайли за участю своєї малолітньої сестри ОСОБА_7 , що відповідно до висновку експерта є дитячою порнографією.

Крім того, ОСОБА_5 всупереч моральним засадам суспільства в частині заборони зберігання вульгарно-натуралістичних, цинічних способів демонстрації статевих органів та статевих відносин, що посягають на основи принципу суспільної моралі у сфері статевих стосунків та суперечать наявним у суспільстві традиціям, а також завдають шкоди моральному вихованню людей, особливо неповнолітніх, що призводить до деформації моральних уявлень і понять про сексуальні стосунки між людьми, діючи в порушення вимог ст. ст. 1, 2 Міжнародної конвенції про припинення обігу порнографічних видань та торгівлі ними, укладеної в Женеві 12.09.1923, а також Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства, яку ратифіковано Україною 20.06.2012, вчинив умисного злочин за таких обставин.

Так, 28.05.2023 у нічний час ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , вирішив розпочати злочинну діяльність, пов`язану з умисним зберіганням дитячої порнографії без мети збуту та розповсюдження.

Після цього ОСОБА_5 , ігноруючи принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства та принципи статевої моралі в суспільстві, всупереч ст. ст. 1, 21 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, ст. ст. 2, 7, 8, 23, 19, 34, 36, 40 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної асамблеї ООН 44/25 від 20.11.1989, що набрала чинності 02.09.1990, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на зберігання відеопродукції порнографічного характеру за участю дитини, а саме своєї сестри ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи власний мобільний телефон, у період з 28.05.2023 по 05.07.2023 почав умисно зберігати без мети збуту та розповсюдження 2 відеофайли, що відповідно до висновку експерта є дитячою порнографією.

05.07.2023 о «12» годині «30» хвилин в порядку, передбаченому п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, затримано:

06.07.2023 року о 12 год. 24 хв., ОСОБА_5 в порядку, передбаченому статтями 42, 276, 277, 278, ч. 7 ст. 615 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 301-1, ч. 3 ст. 301-1 КК України.

Печерським районним судом м. Києва 07.07.2023 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01.09.2023.

28.08.2023 заступником Генерального прокурора у даному кримінальному провадженні продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців до 06.10.2023 включно.

Метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів, спеціалістів у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та продовжувати вчиняти тотожні або інші кримінальні правопорушення.

При цьому, під час застосування та продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувалась наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на даний час не зменшились.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про продовження строку тримання під вартою підтримав та просив його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні щодо обставин викладених у клопотанні та наявності ризиків визначених у ньому заперечили.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, заслухавши пояснення прокурора, сторони захисту, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні даного клопотання підлягають встановленню та врахуванню обставини, визначені ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК України, та підстави застосування запобіжного заходу, регламентовані ст.177 КПК України.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини, а саме: рішення «Нечипорук і Йонкало проти України», п. 175; «Cebotari v. Moldova», п. 48; «Fox, Campbell and Hartley v. the UK», n. 32, яка вказує на те, що слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин, та в даному випадку вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться в долучених в обґрунтування клопотання матеріалах.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності доказів щодо причетності ОСОБА_5 до інкримінованих кримінальних правопорушень, на даній стадії кримінального провадження, є безпідставними.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке можу бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

«Законність» тримання під вартою з погляду національного закону не завжди є вирішальним чинником. Європейський суд з прав людини зазначає, що тримання під вартою протягом зазначеного періоду має відповідати меті пункту 1 статті 5 Конвенції, яка забороняє безпідставне позбавлення свободи. [«Гаважук проти України», п. 63654]; [«Мурукін проти України», п. 34]; [«Буряга проти України», п. 54655]; [«Фельдман проти України», п. 68656].

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість переховування від органів досудового розслідування з метою уникнення від кримінальної відповідальності, вчинення впливу на інших учасників кримінального провадження, в тому числі тих, з якими злочин вчинено у співучасті, можливість сховати чи знищити речі, які мають значення для кримінального провадження, а також доведена можливість впливу на свідків та потерпілого.

Слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що заявлені ризики не зменшилися, а також доведено, що обставини, які перешкоджали завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали є поважними.

Отже, слідчий суддя у відповідності до положень ст. 177, 178 КПК України враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , за вчинення особливо тяжких злочинів, а тому відповідно до п. 4 ст. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що необхідно виконати ряд слідчих дій, що перешкоджають завершенню досудового розслідування, а також беручи до уваги, що ризики, передбачені, ст. 177 КПК України, не зменшилися, є триваючими та продовжують існувати, обставини викладені у клопотанні, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

За таких обставин, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 05.10.2023 включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1