Справа № 577/2181/21
Провадження № 1-кп/577/59/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000179 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня технічна, не одруженого, працює охоронцем в ПАТ «Укртатнафта», раніше не судимого,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до п. 1 Постанови ВР України «Про право власності на окремі види майна» №2471-ХІІ від 17.06.1992 визначено, що зброя і боєприпаси не можуть перебувати у власності громадян.

Пунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою КМУ №576 від 12.10.1992, та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими та аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України N622 від 21.08.1998, передбачено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, бойових припасів до неї здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

Однак, ОСОБА_4 у порушення вищевказаних вимог законодавства України приблизно у травні 2020 року точну дату та час встановити не виявилось можливим, не маючи для цього відповідного дозволу, придбав за невстановлених обставин та у невстановленому місці перероблений пістолет марки «Zoraki» модель 914-S НОМЕР_2 калібру 9 мм, який є вогнепальною зброєю, та сорок три патрони калібру 9 мм, які є бойовими припасами. Одразу після незаконного придбання вогнепальної зброї та бойових припасів ОСОБА_4 переніс їх до житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу до 14.07.2020 року, тобто до моменту їх вилучення працівниками поліції. Так, під час санкціонованого обшуку, проведеного 14.07.2020 року на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 09.07.2020 року за місцем проживання ОСОБА_4 за вище вказаною адресою працівники поліції ГУНП в Сумській області виявили та вилучили на полиці у спальні:

1) пістолет, який згідно висновку експерта №19/119/6/5/1-235е від 16.11.2020 року є короткоствольною вогнепальною зброєю, перероблений зі стартового (сигнального) пістолета Zoraki моделі 914-S № НОМЕР_1 калібру 9 мм Р.А.К. виробництва Туреччини, виготовлений промисловим способом з подальшою переробкою ствола самородним способом шляхом видалення заглушки ствола та заглушення отвору для відводу порохових газів, придатний до проведення пострілів патронами роздільного заряджання «шумовий патрон калібру 9 мм Р.А. + сферична куля»,

2) 43 пістолетні патрони калібру 9 мм Р.А з маркуваннями: «ВІЙ 9 мм Р.А.» (дев`ятнадцять патронів), «S.А.-9 9 mm P.A» (шість патронів), «HsA 9 mm P.A» (шість патрони), «РИСЬ 9 mm P.A» (чотири патрони), «SARA 9 мм Р.А.» (три патрони), «ПС9 9 мм Р.А.» (один патрон), «АЕ9 9 мм» (один патрон), «YAS 9 mm PAK» (один патрон), «СОВА П 9 mm» (один патрон), «ТЕРЕН-3 9 mm P.A.» (один патрон), які згідно висновку експерта №19/119/6/5/1-236е від 20.11.2021 року є боєприпасами, споряджені еластичними метальними снарядами, призначені для стрільби з травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду, а також зі зброї саморобної або переробленої саморобним способом для стрільби такими патронами та придатні до стрільби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому та пояснив, що у травні 2020 року у м. Києві він знайшов пістолет марки «Zoraki» калібру 9 мм, який є вогнепальною зброєю, та сорок три патрони калібру 9 мм, які є бойовими припасами та переніс їх до житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та зберігав без передбаченого законом дозволу до 14.07.2020 року, тобто до моменту їх вилучення працівниками поліції.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, у суду відсутні сумніви в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів в частині обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, так як повністю погоджується з встановленими обставинами.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах викладених в обвинувальному акті, беручи до уваги, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції. Роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів (крім допиту обвинуваченого та дослідження документів, які характеризують особу обвинуваченого) стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та розглядає справу у відповідності до ст. 349 КПК України.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 263 КК України - придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Така юридична оцінка дій обвинуваченого відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 263 КК України відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, тяжких наслідків не наступило.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого ОСОБА_4 , складену Конотопським районним відділом філії ДУ "Центр пробації" в Сумській області. Так, відповідно до досудової доповіді, ОСОБА_4 має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та низький рівень небезпеки для суспільства. Можливе виправлення без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Як особа обвинувачений ОСОБА_4 характеризується наступним чином: раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, виключно позитивно характеризується за місцем роботи та мешкання, офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину та сталі родинні зв`язки.

Вирішуючи питання виду та розміру покарання суд виходить із такого.

Відповідно до ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд умотивовуючи своє рішення, може крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього кодексу, або перейти до іншого більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (частини статті) Особливої частини цього кодексу за це кримінальне правопорушення. Таким чином враховуючи наявність таких пом`якшуючих обставин як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, тяжких наслідків не наступило, суд доходить висновку про можливість застосування при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 ч.1 ст. 69 КК України.

Як роз`яснено у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) (2341-14) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч.1 ст.69 КК (2341-14). При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Покарання, призначене судом із застосуванням ст.69 КК (2341-14), не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК, тобто меншим, ніж один рік позбавлення чи обмеження волі, шість місяців виправних робіт, один місяць арешту тощо.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо, що визнається (дискреційні повноваження суду) і ЄСПЛ, який, зокрема, у своєму рішенні в справі «Довженко проти України» зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

КСУ у своєму рішенні від 02.11.2004 № 15-рп/2004 зазначив, що «справедливе застосування норм права передбачає передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

При визначенні виду і розміру покарання необхідно також враховувати й те, що одним із європейських стандартів кримінального судочинства є принцип «пропорційності», тобто коли призначене особі покарання є непропорційним втручанням держави у права людини (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12), а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не повинна бути основним визначальним фактором щодо покарання. При цьому колегія суддів дотримується автономної концепції поняття «покарання» в усталеній судовій практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98), хоча це не виключає, що покарання може спрямоване на досягнення кількох цілей, поряд з карою та запобіганням це може бути ще й відшкодування.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Отже суд, враховуючи наявність наведених вище декількох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю злочину, тяжких наслідків не наступило, висновок органу пробації, відомості про особу ОСОБА_4 , який жодного разу не притягувався до адміністративної відповідальності, раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, виключно позитивно характеризується, офіційно працевлаштований, має на утриманні неповнолітню дитину, відношення обвинуваченого до вчиненого злочину, так як останній не тільки критично оцінив свою злочинну поведінку, а несе кримінальну відповідальність не оспорюючи кваліфікацію дій, який своїми зізнавальними показаннями, сприяв органам досудового слідства у з`ясуванні обставин вчинення злочину, висловив щирий жаль з приводу злочину та осудив свою поведінку, що свідчить про дійсне його каяття, враховуючи поведінку обвинуваченого під час та після вчинення злочину, готовність нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, який усвідомив свій негативний вчинок і запевнив не повторювати протиправну поведінку в майбутньому, має сталі сімейні зв`язки, що в своїй сукупності та співвідношенні істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дискреційність повноважень суду, яка повинна відповідати принципу верховенства права, суд вважає можливим застосувати до обвинуваченого положення ст. 69 КК України та призначити покарання, нижче від найнижчої межі, ніж встановлено санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., яке буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження скоєння ним нових злочинів.

На думку суду, така міра покарання відповідає його меті, гуманності, справедливості, фактичним обставинам кримінального провадження, тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, є необхідним й достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав людини, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тобто, як наслідок, формальні моменти не можуть бути вирішальними, головним є можливість у кожній конкретній справі оцінити основну мету застосування певного заходу та характер впливу на особу.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності.

Підстав для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу не вбачається.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведених судових експертиз в сумі 20124,95 грн підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 263 ч.1 КК України і призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , мешканця АДРЕСА_1 ) на користь держави процесуальні витрати в розмірі 20124,95 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 17 липня 2020 року.

Речові докази по справі: блокнот чорного кольору, мобільний телефон «Iphone 7 Plus» - повернути ОСОБА_4 , пістолет «Zoraki», набої в кількості 42 одиниці, 12 набоїв з маркуванням «V», металевий предмет ззовні схожий на пістолет, ZIP пакет із сім карткою «Київстар», 50 гільз у підставці - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд, а для обвинуваченого в той же строк після вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1