Справа № 454/3993/23
У Х В А Л А

ІМ Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2023 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль клопотання начальника Червоноградського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про застосування покараня при наявності кількох вироків щодо засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

Начальник відділу пробації звернулася до суду з даним клопотанням, яке мотивує тим, що ОСОБА_4 засуджений вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 08.06.2023р. за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі із встановленням іспитового строку на 3 роки.

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 14.06.2023р. останній засуджений за ч.1 ст.164 КК України до 80 годин громадських робіт.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Згідно вироку Червоноградського міського суду Львівської області від 08.06.2023р., ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі із встановленням іспитового строку на 3 роки.

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 14.06.2023р. ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.164 КК України до 80 годин громадських робіт.

Зіно ст.537 КПК України, під час виконання вироків судом вирішуються питання, крім іншого, про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Виходячи з приписів кримінального закону, правила призначення покарання, передбачені ч.4 ст.70 КК України, застосовуються в разі, якщо після постановлення вироку у справі буде встановлено, що особа винна ще й в іншому злочині, вчиненому нею до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути відбуте повністю або частково покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне, призначене за сукупністю злочинів, покарання зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст.72 цього Кодексу.

Відповідно до п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», за наявності щодо засудженого вироку, який не виконано і про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок, суд за місцем виконання цього вироку зобов`язаний визначити порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст.71 КК України.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного в постанові від 27.03.2018р. в провадженні №51-717км18 щодо застосування ч.4 ст.70 КК України, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

До того моменту, коли обвинувальний вирок суду набере законної сили, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, а тому відповідні державні органи повинні поводитися з нею як невинуватою особою. Це, зокрема, означає, що суди не мають права призначати покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 ч. 4 КК при наявності попереднього вироку, який не набрав законної сили. Такі висновки відповідають практиці Європейського суду з прав людини, що міститься у рішенні в справі «Аллене де Рібемон проти Франції». Питання про застосування покарання при наявності кількох вироків підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст.537 КПК України.

Оскільки на момент ухвалення вироку Червоноградським міським судом 14.06.2023р. за вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК УКкраїни останній ще не був засуджений (вирок від 08.06.2023р. не набрав законної сили), суд вважає неможливим складання призначених покарань.

За таких підстав, зазанчені вироки необхідно виконувати самостійно.

Керуючись ст.ст.437, 539 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Визначити, що вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 08.06.2023р., яким ОСОБА_4 засуджений за ч.4 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі із встановленням іспитового строку на 3 роки та вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 14.06.2023р., яким ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.164 КК України до 80 годин громадських робіт виконувати самостійно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд протягом семи діб з моменту її проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1