Справа № 370/1048/23
УХВАЛА

Іменем України

26 вересня 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

членів колегії - суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 , в режимі відеоконференції з приміщення ДУ "Київський слідчий ізолятор",

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000466 від 10 лютого 2023 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білої Церкви Київської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

09 лютого 2023 року, приблизно, о 17-й годині, в с. Копилів Бучанського району Київської області він, після спільного розпиття алкогольних напоїв з потерпілим ОСОБА_8 , перебуваючи поблизу ґрунтової дороги в кінці вулиці Шевченка, в ході сварки, яка виникла на ґрунті раптових неприязних відносин, маючи прямий умисел, направлений на вбивство ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс останньому декілька ударів в область обличчя кулаком правої руки. Після цього обвинувачений ОСОБА_6 , зайнявши положення напівприсяду та опершись коліном правої ноги в область грудної клітки, продовжив наносити тілесні ушкодження ОСОБА_8 у вигляді хаотичних ударів в різні частини тіла кулаком правої руки, стискати горло останнього руками, тим самим перекривши доступ повітря до легень, і обвинувачений ОСОБА_6 продовжував стискати горло останнього до того часу, доки ОСОБА_8 не перестав подавати ознаки життя.

В результаті нанесення обвинуваченим ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, а саме: забійну рану зовнішнього краю правої брови, синець верхньої повіки, значний крововилив під тверду мозкову оболонку (субдуральну гематому), в м`яку мозкову оболонку і речовину головного мозку в ділянках лівої скроневої долі, правої скроневої долі і лівої тім`яної долі головного мозку (забої головного мозку), набряк набухання головного мозку; масивні крововиливи в м`які тканини шиї, в тому числі в ділянці правої долі щитовидної залози і навколо ушкоджень підязикової кістки і щитовидного хряща, справа і зліва, помірно виражені ознаки бронхоспазму, множинні внутрішньоальвеолярні крововиливи, в тому числі субплевральні та еритроцити в просвіті ряду бронхів, ділянки гострої альвеолярної емфіземи та дистелектазу в легенях, нерівномірне, переважно підвищене кровонаповнення внутрішніх органів з ознаками порушення реологічних властивостей крові, краплинні крововиливи на поверхні легень, рідкий стан крові; множинні переломи ребр 5, 8 по передньо - аксилярній лінії справа, 9 ребра на межі хрящової і кісткової частини справа, 11 ребра по лопаточній лінії справа, 3, 4, 5, 6, 7 ребр по передньо-аксилярній лінії зліва з крововиливами в навколишні м`язи; синець повік лівого ока, множинні поверхневі рани в кількості 6, слизової оболонки нижньої губи, садно тильної поверхні 3 пальця правої кисті.

Згідно з висновком судово-медичного експерта від 26 квітня 2023 року, смерть ОСОБА_8 настала внаслідок механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї, можливо, рукою (руками), про що свідчать пошкодження та патологічні зміни тканин і органів.

За ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 10 травня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 09 липня 2023 року.

За ухвалою підготовчого судового засідання Бородянського районного суду Київської області від 20 червня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 19 серпня 2023 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 15 серпня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 14 жовтня 2023 року.

До суду надійшло клопотання від прокурора Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської областіОСОБА_5 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовувала тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, а тому, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, що йому загрожує у разі визнання його судом винуватим, обвинувачений, перебуваючи на волі, буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, так як він не має постійного місця проживання, а місце проживання в с. Копилів Бучанського району Київської області може залишити у будь - який час, оскільки проживав там неофіційно; також він може впливати на потерпілого, свідків, інших осіб у цьому кримінальному провадженні, змушуючи їх із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань; крім того, він може знищити, сховати або спотворити будь - яку з речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки до приїзду працівників поліції ОСОБА_6 умисно намагався знищити, а деякі сліди вчинення злочину знищив, чим спотворив обстановку вчинення злочину. Тому, враховуючи вказані обставини, на думку прокурора, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам, зв`язку з чим є достатні підстави для продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ "Київський слідчий ізолятор" на строк два місяці.

В судовому засіданні прокурор Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської областіОСОБА_5 клопотання підтримала і викладене підтвердила.

Захисник - адвокат ОСОБА_7 заперечував проти клопотання прокурора і просив змінити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід на будь-який більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог пунктів 1, 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Пункт 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення "Лабіта проти Італії" від 06 квітня 2000 року, тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи. Національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави ствердити наявність публічного інтересу, який би виправдав виняток із загальної норми про повагу до свободи людини.

Тримання під вартою завжди є законним, якщо є достатні підстави вважати, що існує необхідність у запобіганні вчиненню особою правопорушення чи ухиленню від правосуддя після вчинення злочину з тією метою, щоб особа, яка обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, постала перед компетентними органами.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 25 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів".

На даному етапі судового розгляду судом продовжується дослідження доказів і обвинувачений ОСОБА_6 показання суду ще не давав, а тому продовження обвинуваченому строку тримання під вартою в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовій позиції, викладеній в рішенні ЄСПЛ у справах "Летельє проти Франції".

Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватими, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який ніде не працює, не має зареєстрованого місця проживання, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, впливати на потерпілого і свідків, знищити, сховати або спотворити будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора і продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати обвинуваченому ОСОБА_6 розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні правопорушення, що спричинило смерть людини.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 25 листопада 2023 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий - суддя ОСОБА_9

Члени колегії - судді

ОСОБА_10