ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7 (у режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , подану на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року, якою щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2005 та 2014 років народження, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований: АДРЕСА_2 ,

обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 січня 2024 року включно,

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року задоволено клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджено прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 та застосовано щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 січня 2024 року включно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24 листопада 2023 року в період часу з 14 години 23 хвилин до 20 години 59 хвилин, працівниками поліції Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, на підставі ухвали слідчого суді Новомосковського міськрайонного суду проведено обшук у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_8 . В ході проведення обшуку виявлено та вилучено з приміщення гаражу одну реактивну протитанкову гранату РПГ 26, промислового виготовлення, з приміщення будинку вилучено чотири металевих предмети, які являються конструктивно оформленими зарядами вибухових речовин, а саме: три споряджені корпуси ручної, осколкової, оборонної гранати Ф-1, промислового виготовлення, одна граната GНO-1, промислового виготовлення, два запала типу УЗРГМ та один запал типу Ф-1, промислового виготовлення, автомат Калашнікова (АК) з написами на корпусі «6П1 ТК-7 2019», «LHV-47-Т», «1965 ХЧ996» та набої у кількості: 271 шт. калібру 7,62 мм. та 83 шт. калібру 5,45 мм., які ОСОБА_8 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

25 листопада 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Слідчий суддя мотивував свої висновки тим, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведено, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є обґрунтованою. Крім того, у судовому засіданні прокурором доведено, що обґрунтовано існує ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за які передбачена у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років

Крім того, на переконання слідчого судді менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаному ризику, оскільки ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований, а його фактичне місце проживання не збігається із місцем реєстрації.

Не погодившись із судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, відповідно до змісту якої просить ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що сама по собі тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, захисник вказує на те, що прокурором не було доведено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Також прокурором не було доведено, чому до ОСОБА_8 не можливо застосувати інший запобіжний захід.

Крім того, слідчий суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Захисник вказує, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2005 та 2014 років народження, що свідчить про міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , за місцем мешкання характеризується позитивно. У зв`язку з вищевикладеним, сторона захисту зазначає про можливість застосування щодо його підзахисного більш м`якого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Під час апеляційного перегляду:

- захисник ОСОБА_7 та підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу сторони захисту у повному обсязі та просили її задовольнити;

- прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, вважав ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою і просив залишити її без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позицію сторін, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею не дотримані належним чином, а доводи захисника, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, апеляційний суд вважає обґрунтованими з огляду на таке.

ОСОБА_8 дійсно підозрюється у вчиненні у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, який є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, що, відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК дає підстави для застосування такого запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Згідно з наданими матеріалами ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, вчиненого за обставин, викладених у повідомленні про підозру.

Відомості, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_8 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, підтверджуються матеріалами, доданими до клопотання слідчого, які були предметом розгляду слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В матеріалах справи відсутні відомості про нові обставини, які б спростовували обґрунтованість цієї підозри або не причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначив лише ймовірну причетність ОСОБА_8 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Апеляційний суд зазначає, що на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя та суд апеляційної інстанції під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Розглянувши клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доведеність прокурором ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме, що ОСОБА_8 усвідомлюючи суворість можливого покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Покарання, передбачене санкцією інкримінованої ОСОБА_8 статті позбавлення волі стоком від трьох до семи років.

Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Апеляційним судом в достатній мірі враховується як тяжкість вчиненого злочину, так і суворість покарання, яке загрожує обвинуваченому, втім вказані обставини не можуть бути підставою для істотного обмеження прав та свобод ОСОБА_8 , що узгоджується практикою ЄСПЛ, відповідно до якої міркування суворості ймовірного покарання самі по собі не є достатньою підставою для тримання особи під вартою.

Одночасно судом апеляційної інстанції враховується і те, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за даною адресою проживають діти підозрюваного (які перебувають на його утримання) та дружина ОСОБА_8 , які готові взяти відповідальність за поведінкою ОСОБА_8 у разі зміни запобіжного заходу. Наявність родини з якою ОСОБА_8 підтримує зв`язки свідчить про міцність його соціальних зв`язків.

З огляду на викладене підстав для задоволення клопотання прокурора та обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд апеляційної інстанції не вбачає, а відтак до обвинуваченого належить застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 строком на два місяці, тобто до 12 лютого 2024 року включно із покладенням на останнього обов`язків, передбачених п.5 ст.194 КПК України, який на переконання суду апеляційної інстанції здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_8 строком до 12 січня 2024 року включно - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 , погоджено прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Обрати підозрюваному за ч.1 ст.263 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 строком на два місяці, тобто до 12 лютого 2024 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, а саме:

- прибувати за кожною вимогою на визначений час до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- не відлучатися із населеного пункту в якому вони проживають без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4