У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000269 від 23.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000269 від 23.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000269 від 23.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України.

У клопотанні вказано на те, що як встановлено досудовим розслідування встановлено, 23.06.2023 ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , будучи представниками держави, діючи за попередньою змовою групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи на меті примусити потерпілого ОСОБА_7 вчинити дії, що суперечили його волі, а саме: отримати зізнання, що останній є нібито угорським агентом та отримати інформацію про осіб, з якими нібито співпрацює потерпілий ОСОБА_7 та завдання, яке останній виконує на території України, упродовж тривалого часу неодноразово застосовували до нього фізичне та психологічне насильство, а також вчинили викрадення потерпілого ОСОБА_7 .

Зокрема, 23.06.2023 у період часу з 16:25 год по 16:43 год ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з метою реалізації свого злочинного умислу, перебуваючи неподалік готельно-ресторанного комплексу «Три Туза» у с. Велика Добронь Ужгородського району Закарпатської області, почергово нанесли численні удари руками та ногами в область голови, тулуба та кінцівок ОСОБА_7 .

Надалі, того ж дня близько 16:43 год ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб, насильно помістили ОСОБА_7 у службовий автомобіль марки «Renault Duster», р.н.з. НОМЕР_1 , де незаконно проти його волі утримували та при слідуванні у напрямку м. Ужгорода у період часу приблизно з 16:44 год. по 17:24 год. застосовували до нього фізичне та психологічне насильство, яке супроводжувалось вдяганням на голову ОСОБА_7 картонної коробки та нанесенням численних ударів кулаками рук в область голови і тулуба.

23.06.2023 близько 17:32 год. після прибуття на подвір`я будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , діючи групою осіб за попередньою змовою з ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію спільного злочинного наміру, наніс ОСОБА_7 декілька ударів кулаками рук в область черевної порожнини, після чого останнього було доставлено в м. Чоп Ужгородського району Закарпатської області, де близько 18:00 год відпущено.

Унаслідок вищезазначених дій ОСОБА_6 та ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 заподіяно сильного фізичного болю та морального страждання.

30.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України, а саме: катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, у тому числі отримати інформацію, зізнання, та з метою залякування її, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене представником влади, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме: викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням викраденій людині фізичних страждань.

Прокурор вказує на те, що обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: допитом потерпілого ОСОБА_7 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, допитами свідків, висновками експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження.

У клопотанні зазначено, що вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри вказаної особи у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. Повідомлення про підозру повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини, щодо поняття «обґрунтованості».

Прокурор зазначає, що особа підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.07.2023 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.08.2023 включно без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.08.2023 строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено до 30.08.2023 включно без визначення розміру застави.

24.08.2023 керівником Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено строк досудового розслідування цього кримінального провадження до 3-х місяців, тобто до 30.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.08.2023 строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено до 30.09.2023 включно без визначення розміру застави.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 19.09.2023 запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 змінено на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання останнього.

28.09.2023 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено строк досудового розслідування цього кримінального провадження до 6-ти місяців, тобто до 23.12.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2023 строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під цілодобовим домашнім арештом продовжено до 25.11.2023 з покладанням на останнього процесуальних обов`язків.

У клопотанні вказано на те, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 199 КК України, сторона обвинувачення вважає, що заявлені ризики передбачені ст. 177 КПК України викладені у попередньому клопотанні про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 , не зменшились та виправдовують тримання останнього під цілодобовим домашнім арештом, такі ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Зокрема, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Як вказує прокурор, якщо до ОСОБА_4 буде застосовано більш м`який запобіжний захід, то він може використати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, свідків, спеціалістів, які брали участь у першочергових слідчих діях, чи іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

У клопотанні вказано на те, що підставою застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під цілодобовим домашній арештом, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор зазначає, що вивченням особи підозрюваного, на даний час, встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під домашній арештом, не страждає.

При цьому прокурор вказує на те, що враховуючи той факт, що ОСОБА_4 , вчинив особливо тяжкий злочин пов`язаний із застосуванням насильства до потерпілого, обрання відносно останнього запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки домашнього арешту у певний час доби, буде неефективним, оскільки останній може ухилитись від досудового розслідування та суду, наприклад, покинувши межі країни, вчинити нове кримінальне правопорушення або ж може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні щодо зміни їхніх показів на судовому розгляді.

Окрім того у клопотанні вказано на те що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 199 КК України, обставини які перешкоджають завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, є, зокрема, те, що в рамках цього кримінального провадження для проведення повного, об`єктивного досудового розслідування та його завершення, необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які з обґрунтованих причин та особливої складності цього провадження, не могли бути проведенні в межах строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, зокрема: отримати та долучити до матеріалів цього кримінального провадження висновки судових молекулярно-генетичних експертиз (які ще тривають), призначені 08.08.2023 та які на даний час перебувають на виконанні у експертній установі (орієнтовний строк виконання грудень 2023 року); отримати та долучити до матеріалів цього кримінального провадження висновок додаткової судово-медичної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_7 ; у разі наявності підстав, відповідно до ст. 279 КПК України, скласти та вручити підозрюваному ОСОБА_4 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри з викладенням фактичних обставин в кінцевій редакції; оформити обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та відповідно до ст. 293 КПК України вручити їх підозрюваним й захисникам; при необхідності виконати інші слідчі дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Прокурор зазначає, що характер та фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку.

Оцінюючи в сукупності викладене, прокурор вважає, що інші менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти уникненню вищезазначених ризиків з боку ОСОБА_4 та відповідно до ст. ст. 183, 199 КПК України, йому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під цілодобовим домашнім арештом.

Приймаючи до уваги те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, керуючись вимогами ст. ст. 36, 40, 131, 132, 176 178, 181, 194, 195 КПК України, прокурор просить слідчого суддю: продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням електронних засобів контролю до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Страбичове Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень перебував на посаді старшого оперуповноваженого 4 відділу (з дислокацією у м. Мукачево) 6 управління (з дислокацією у м. Рівне) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, у військовому званні майор, у межах строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, тобто до 23.12.2023 включно.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 строк виконання покладених обов`язків, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або/місця знаходження; утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками, експертами у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, просив продовжити строк дії запобіжного заходу підозрюваному. Крім того, просив врахувати, що ухвалою слідчого судді від 02.07.2021 року було продовжено строк досудового розслідування в межах даного кримінального провадження до 06.08.2021 року.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечувала, просила врахувати що нею подано клопотання про зміну запобіжного заходу. Зазначила, що на даний час до підозрюваного можливим є застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_8 показав, що є заступником відділу в якому проходить службу підозрюваний ОСОБА_4 .. ОСОБА_4 характеризуються виключно позитивно за місцем роботи, зазначив, що на даний час ОСОБА_4 виведений в розпорядження, але на його особисту думку він може виконувати окремі доручення, за що отримувати заробітну плату.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріал клопотання слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000269 від 23.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України.

30.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України, а саме: катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, у тому числі отримати інформацію, зізнання, та з метою залякування її, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене представником влади, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме: викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням викраденій людині фізичних страждань.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: допитом потерпілого ОСОБА_7 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, допитами свідків, висновками експертиз та іншими матеріалами кримінального провадження. Крім цього слідчий суддя враховує відомості, що зазначені в протоколі аналізу з`єднань абонентів мобільного зв`язку, із прив`язкою руху пристроїв абонентів мобільного зв`язку до базових станцій та накладенням на карту маршруту від 12.10.2023 року, згідно якого засоби комунікації ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 в період часу інкримінованих подій перебували разом, переміщувались в одному транспортному засобі, а згідно висновку експерта від 26.09.2023 року генетичні ознаки крові людини, що виявлені у змиві №3 (в транспортному засобі) належать потерпілому ОСОБА_7 , та слідчий суддя враховує такі дані додатково, як відомості якими обґрунтовують обставини повідомленої підозри ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 03.07.2023 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.08.2023 включно без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.08.2023 строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено до 30.08.2023 включно без визначення розміру застави.

24.08.2023 керівником Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону продовжено строк досудового розслідування цього кримінального провадження до 3-х місяців, тобто до 30.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24.08.2023 строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою продовжено до 30.09.2023 включно без визначення розміру застави.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 19.09.2023 запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 змінено на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання останнього.

28.09.2023 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області продовжено строк досудового розслідування цього кримінального провадження до 6-ти місяців, тобто до 23.12.2023 включно.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.09.2023 строк дії запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під цілодобовим домашнім арештом продовжено до 25.11.2023 з покладанням на останнього процесуальних обов`язків.

При цьому, на переконання слідчого судді, доведеним, є те що відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 199 КК України, обставини які перешкоджають завершення досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу, є, зокрема, те, що в рамках цього кримінального провадження для проведення повного, об`єктивного досудового розслідування та його завершення, необхідно провести ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, які з обґрунтованих причин та особливої складності цього провадження, не могли бути проведенні в межах строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , (а саме до 25.11.2023) спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, зокрема: отримати та долучити до матеріалів цього кримінального провадження висновки судових молекулярно-генетичних експертиз (які ще тривають), призначені 08.08.2023 та які на даний час перебувають на виконанні у експертній установі (орієнтовний строк виконання грудень 2023 року); отримати та долучити до матеріалів цього кримінального провадження висновок додаткової судово-медичної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_7 ; у разі наявності підстав, відповідно до ст. 279 КПК України, скласти та вручити підозрюваному ОСОБА_4 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри з викладенням фактичних обставин в кінцевій редакції. оформити обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування та відповідно до ст. 293 КПК України вручити їх підозрюваним й захисникам; при необхідності виконати інші слідчі дії, необхідність в яких може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Згідно ст. 177 КПК України метою та підставами застосування запобіжного заходу є спосіб забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього зобов`язань, не впливати на свідків та потерпілого. Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України. Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби (ч.1 ст.181 КПК України).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно вимог пункту (с) ч.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), ніхто не може бути позбавлений волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігти вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Статтею 199 КПК України, передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, зокрема: клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. 3. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. 4. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно з ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_10 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбаченого ч. 3 ст. 127 КК України, а саме: катування, тобто будь-яке умисне діяння, спрямоване на заподіяння особі сильного фізичного болю та морального страждання, вчинене з метою примусити її вчинити дії, що суперечать її волі, у тому числі отримати інформацію, зізнання, та з метою залякування її, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене представником влади, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, а саме: викрадення людини, вчинене за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням викраденій людині фізичних страждань.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і з огляду на тяжкість покарання, що йому загрожує в разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність вказаних ризиків було встановлено слідчим суддею при обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, та на переконання слідчого судді такі даний час не зменшився та продовжують існувати.

Слідчий суддя, вважає що існує достатньо доказів можливої причетності ОСОБА_4 , до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та про наявність обґрунтованої підозри, не вирішуючи при цьому питання про доведеність його вини та остаточність кваліфікації його дій, що є предметом наступних стадій кримінального процесу.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Слідчому судді не надано доказів того, що за час дії попередніх ухвал (про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, та відповідно продовження строку дії вказаної ухвали), підозрюваний неналежним чином виконував покладені на нього обов`язки, вчиняв будь-які дії спрямовані на переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Таким чином, зважаючи на викладене, беручи до уваги що продовжують існувати ризики, передбачені статтею 177 КПК України на які було вказано в ухвалі про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає що наявні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу. Окрім того, слідчий суддя вважає, що відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України, слід продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_4 , процесуальні обов`язки у зв`язку із застосуванням відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Слідчим суддею враховуються вимоги пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182), а також пункту 1 частини 1 статті 178 Кримінального процесуального кодексу України, згідно з яким слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , співробітник-військовослужбовець, який перебуває на посаді старшого оперуповноваженого 4 відділу (з дислокацією у м. Мукачево) 6 управління (з дислокацією у м. Рівне) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, у військовому званні «майор», одружений має двох неповнолітніх дітей, батьків із 3-ю групою інвалідності, має ряд нагород, позитивну характеристику за місцем роботи.

Вказане було встановлено при розгляді клопотання про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу в ухвалі слідчого судді.

Ризики, встановленні слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу, продовжують існувати на даний час, вони зменшилися частково, але можуть перешкоджати завершенню досудового розслідування. Так, в судовому засіданні не встановлено будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт.

При вирішенні питання доцільності зміни умов запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд враховує, що стороною захисту не надано жодних переконливих доказів, які свідчать про неможливість перебування обвинуваченим під цілодобовим домашнім арештом та зменшення наявних ризиків до такого ступеню, що їм можливо запобігти шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів.

Разом із цим, надаючи оцінку доводам захисника щодо необхідності працювати та забезпечувати життєві потреби, суд, враховуючи завдання кримінального провадження, зазначає, що тримання обвинуваченого під домашнім арештом не заважає йому бути працевлаштованим, виконувати роботу дистанційно, а тому ці доводи не можуть бути підставою для зміни з цілодобового домашнього арешту на арешт у нічний час доби.

На переконання слідчого судді, вказані обставини, а саме, що підозрюваний ОСОБА_11 має намір працювати, будучи при цьому виведеним в розпорядження, не зменшують наявність ризиків у даному кримінальному провадженні та не вказують, що більш лояльний режим відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме у нічний час доби, здатний на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Так, слідчим суддею беззаперечно встановлено, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю та встановленням певних процесуальних обов?язків відносно підозрюваного ОСОБА_4 діє лише з 19.09.2023 року, тобто лише два місяці, що є вкрай недостатнім для отримання слідчим суддею висновків щодо стабільності та непохитності позитивної процесуальної поведінки підозрюваного з метою застосування більш лояльного для останнього режиму відбування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, не зважаючи на бажання останнього працювати з метою утримання своєї сім?ї.

На переконання слідчого судді, власні інтереси підозрюваного ОСОБА_4 щодо матеріального забезпечення родини та реалізація гарантованого йому конституційного права на працю в даному випадку не превалює над суспільним інтересом, що існує та захищається в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, враховуючи в сукупності зазначені вище ризики, які, на думку слідчого судді, є досить вагомими і достатніми для продовження застосованого щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу та обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання захисника про зміну умов запобіжного заходу - на домашній арешт із забороною останньому залишати житло у нічний час доби - задоволенню не підлягає.

З врахуванням вищенаведених ризиків та обставин вважаю, що застосований відносно підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості діяння, в якому він підозрюється, а тому приходжу до висновку про обґрунтованість продовження існування, як ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України так і об`єктивних причин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення (25.11.2023) дії визначеного ухвалою Ужгородського міськрайонного суду строку дії запобіжного заходу, строк дії якої було продовжено ухвалою слідчого судді від 28.09.2023 року, а тому приходжу до висновку, що слід продовжити строк застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для запобігання вищевказаним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Разом із тим, при продовженні строку дії попередньої ухвали слідчий суддя враховує, що строк досудового розслідування даного кримінального провадження згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду продовжено 23.12.2023 року.

Також, слідчий суддя враховує, що при розгляді клопотання не встановлено обставин, які б свідчили про безпідставне затягування розслідування кримінального провадження, а також, що існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, які виникли внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України на підозрюваного слід покласти обов`язки, які можуть забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Так, відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Суд вважає, що за допомогою продовження відносно ОСОБА_4 заходу забезпечення кримінального провадження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, може бути виконане завдання досудового розслідування щодо встановлення та з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного клопотання підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 176, 177, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, клопотання прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000269 від 23.06.2023 за підозрою ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням електронних засобів контролю до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Страбичове Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на момент вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень перебував на посаді старшого оперуповноваженого 4 відділу (з дислокацією у м. Мукачево) 6 управління (з дислокацією у м. Рівне) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України, у військовому званні майор, у межах строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, тобто до 22.12.2023 включно.

Продовжити відносно підозрюваного ОСОБА_4 строк виконання покладених обов`язків, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або/місця знаходження; утримуватися від спілкування з потерпілим, свідками, експертами у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України: працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1