ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про поновлення строку на апеляційне оскарження

08 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.286-1 КК України (далі-КК),-

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.286-1 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання.

На вирок місцевого суду 18 січня 2024 року обвинуваченим ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року. В обґрунтування причин пропуску строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення апелянт зазначає, що у визначений законом строк подати апеляційну скаргу в нього не було можливості, оскільки він неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні. Так, після судового засідання він повернувся проходити військову службу до ВЧ НОМЕР_1 . В результаті проходження медичного огляду 11.12.2023 він отримав подання на ВЛК у зв`язку із встановленими хворобами, за результатами проходження якої було постановлено, що він потребує стаціонарного обстеження з подальшим переоглядом, що підтверджується довідкою ВЛК №2682. 18.12.2023 він отримав направлення №7203 на стаціонарне лікування до травматологічного відділення, а 19.12.2023 направлення №125/41/21088 на стаціонарне лікування до Українського державного НДУ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України. Після завершення лікування він повернувся до ВЧ НОМЕР_2 , де і проходив службу надалі. За час перебування у військовій частині він не мав змоги написати апеляційну скаргу, оскільки приходилося виконувати обов`язки військової служби, незважаючи на постійні направлення на лікування, а 02.01.2024 він знову потрапив на стаціонарне лікування ДУ Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України, звідки його виписали лише 18.01.2024 року. Отже вказані обставини, на переконання заявника, свідчать про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду та просить його поновити.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 на підтримку доводів поданого клопотання, які наполягали на його задоволенні, вислухавши думку потерпілого ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданого клопотання, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.395 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) апеляційна скарга, на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява №32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Частиною 1 статті 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Як убачається з матеріалів даного кримінального провадження вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.286-1 КК України було ухвалено за участю обвинуваченого ОСОБА_7 (а.с.164-170). Згідно розписки (а.с.171) ОСОБА_7 отримав копію вироку 28.11.2023 року. 11.12.2023 ОСОБА_7 отримано подання на ВЛК (а.с.183). Відповідно до направлення від 18.12.2023 року №7203 (а.с.181) ОСОБА_7 направлено на стаціонарне (оперативне) лікування до травматологічного відділення ВЧ НОМЕР_2 . 19.12.2023 року відповідно до направлення №12541/21088 ОСОБА_7 направлено на стаціонарне лікування до Українського державного НДУ медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України (а.с.182). Відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №39 (а.с.185-188) ОСОБА_7 перебував на стаціонарному лікуванні в експертно-реабілітаційному відділенні ДУ Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності МОЗ України з 02.01.2024 року по 18.01.2024 року та 18.01.2024 року ним сформована та подано апеляційну скаргу (а.с.175-178).

Враховуючи приписи ч.3 ст.395 КПК та усталену практику ЄСПЛ, суд апеляційної інстанції вважає, що у даній справі наявні поважні причини, які унеможливили обвинуваченого ОСОБА_7 своєчасно звернутися з апеляційною скаргою до суду у визначений законом строк, а тому цей строк підлягає поновленню відповідно до приписів ч.1 ст.117 КПК.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.286-1 КК України та вважає за необхідне поновити цей строк.

Апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 відповідає вимогам ст.396 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.117 та ст.398 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.286-1 КК України.

Відкрити провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.286-1 КК України.

Копії ухвали про відкриття апеляційного провадження та копії апеляційної скарги направити учасникам судового провадження, встановивши строк для надання заперечень на апеляційну скаргу до 15 лютого 2024 року.

Запропонувати учасникам судового провадження подати нові докази, на які вони посилаються, або заявити клопотання про їх витребування судом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4