УХВАЛА

4 грудня 2023 року

м. Київ

справа № 213/4167/21

провадження № 51-7252ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 2 листопада 2023 року щодо неї,

встановив:

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу подано без додержання вимог цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст.438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК), невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). Цей перелік є вичерпним.

Верховний Суд звертає увагу, що згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судом під час ухвалення судового рішення, навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.

При цьому слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПКсуд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Водночас засуджена, посилаючись на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, не бере до уваги, що згідно зі статтями 433, 438 КПК ці питання не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Вказуючи на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, оспорює неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, засуджена аналізує фактичні обставини, при цьому з урахуванням детального опису фактичних обставин і їх аналізу у вироку апеляційного суду не вказує конкретних порушень закону, допущених апеляційним судом при ухваленні вироку за результатами розгляду апеляційної скарги, зважаючи на приписи статей 404, 409, 419 КПК, відповідно до яких суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та у рішенні надає вичерпну відповідь на ті доводи, що наведені в ній.

Крім цього, у касаційній скарзі ОСОБА_4 , оскаржуючи судове рішення, не конкретизує, яким чином допущені порушення могли вплинути на законність прийнятого рішення, оскільки згідно з ч. 1 ст. 412 КПК такими є лише порушення, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Також не конкретизовано, яким чином неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

В касаційній скарзі скаржник ставить питання щодо скасування вироку апеляційного суду та закриття кримінального провадження. Однак, оскільки, апеляційний суд погодився з кваліфікацією дій ОСОБА_4 , а вирок скасував лише в частині призначеного покарання, то закриття провадження можливе лише шляхом скасування в тому числі і вироку суду першої інстанції, проте засуджена просить переглянути лише вирок апеляційного суду.

У зв`язку з цим прохальна частина касаційної скарги не відповідає повноваженням Верховного Суду передбачених ст. 436 КПК.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити скаргу без руху та встановити строк, необхідний для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429, ст. 441 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 2 листопада 2023 року щодо неїзалишити без руху та надати скаржнику 15днів для усунення виявлених недоліків з дня отримання ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3