Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/535/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2023, якою стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Йосипівка Ульяновського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта повна вища, працюючого головою фермерського господарства «Холод», не військовозобов`язаного, не депутата, одруженого, на утриманні має неповнолітнього сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 30.11.2023.

Інші учасники судового розгляду:

прокурор ОСОБА_9 ,

захисник-адвокат ОСОБА_6

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 27 КПК України суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини у разі розгляду справи про кримінальне правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи. На підставі норм чинного кримінального процесуального законодавства колегія суддів постановила розгляд апеляційної скарги проводити у закритому судовому засіданні.

Ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2023 ОСОБА_7 продовжена дія запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до 30.11. 2023.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема протоколом обшуку від 03.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , протоколом огляду місця події від 03.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено одяг потерпілої ОСОБА_10 , протоколами допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 03.07.2023 року, висновком судово-медичної експертизи від 20.07.2023 №587, висновком судово-медичної експертизи № 30 від 04.07.2023 року, висновком судово-медичної експертизи №482 від 17.08.2023 року, протоколом слідчого експерименту від 20.09.2023 року за участю потерпілої ОСОБА_10 ..

Також слідчий суддя врахував наявні відомості про особу підозрюваного, який за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, однак із дружиною не проживає, має співмешканку та спільну дитину, але зв`язки з останніми підтримує періодично, тобто відсутні сталі соціальні зв`язки.

Крім того врахувалися і дані протоколів допиту ОСОБА_14 щодо здійснення впливу підозрюваним на її родину, у тому числі й безпосередньо на її чоловіка ОСОБА_15 .

Слідчий суддя вважає, що ризики, передбачені п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України виправдовують подальше тримання особи під вартою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту цілодобово за місцем його проживання.

Зазначає, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі перераховує ряд доказів, що зазначені в клопотанні слідчого, проте жоден з них прямо не вказує на наявність в діях підозрюваного складу інкримінованого злочину. Не враховано особу підозрюваного, а саме, що останній працевлаштований, має фермерське господарство, спиртними напоями не зловживає, порядок не порушує, приймає участь у громадському житті села, допомагає матеріально ЗСУ.

Слідчий суддя ігнорує відсутність інформації органу досудового розслідування в матеріалах клопотання про такі факти, а саме складність, тривалість, період виконання.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , який просив ухвалу суду скасувати, апеляційну скаргу задовольнити, думку прокурора, який просив ухвалу суду залишити без зміни, апеляційну скаргу сторони захисту залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178,183 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.199 КПК України, котрими регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що матеріали клопотання про продовження строку тримання під вартою поданого в рамках кримінального провадження №0000367, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.07.2023 року.

У відповідності до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину слідує, що ОСОБА_7 фактично затриманий в порядку ст.208 КПК України, о 18 год. 10 хв., 03 липня 2023року (а.с.161-163 ).

04.07.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні зґвалтування, тобто дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи, вчиненого відносно неповнолітньої особи, за ч. 3 ст. 152 КК України.

Ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 05.07.2023 року до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 18 год. 10 хв. 31 серпня 2023 року.

Підставою застосування такого запобіжного заходу слугувало те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України , підозру обґрунтовано вагомими доказами, та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу та свідків, частина з яких є неповнолітніми, з якими він проживає в одному населеному пункті, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема вводити слідство в оману та зловживати своїми процесуальними обов`язками, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 29.08.2023 року підозрюваному ОСОБА_7 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 год. 10 хв. 04 жовтня 2023 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів, зокрема протоколом обшуку від 03.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , протоколом огляду місця події від 03.07.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено одяг потерпілої ОСОБА_10 , протоколами допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_10 , протоколами допиту свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 03.07.2023 року, висновком судово-медичної експертизи від 20.07.2023 №587, висновком судово-медичної експертизи № 30 від 04.07.2023 року, висновком судово-медичної експертизи №482 від 17.08.2023 року, протоколом слідчого експерименту від 20.09.2023 року за участю потерпілої ОСОБА_10 .

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчим суддею місцевого суду враховано обставини провадження, характер обвинувачення, особу підозрюваного. Оцінено суворість можливого покарання ОСОБА_7 , наявність небезпеки можливості ухилення останнього від правосуддя та здійснення тиску на свідків у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

За наслідками дослідження матеріалів клопотання, характеризуючих даних підозрюваного, колегією суддів не виявлено доказів того, що на даний час зменшились або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені раніше, що могло б свідчити, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, забезпечить належну його процесуальну поведінку до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не вийшов за межі строку досудового розслідування та враховував вимоги дотримання розумного строку тримання під вартою, продовжив строк тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, що відповідає загальним положенням щодо розумних строків, викладених у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що раніше встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, оскільки обставини, за яких вони були встановлені, не змінились. Запобігти вказаним ризикам, які встановлені та продовжують існувати в разі непродовження строку запобіжного заходу тримання під вартою, або при застосуванні іншого запобіжного заходу, неможливо.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 України, з урахуванням встановлених ризиків, відсутні підстави вважати, що меш суворий запобіжний захід, в тому числі і той, який просила застосувати до нього його сторона захисту у вигляді цілодобового домашнього арешту, ніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів наголошує, що на даній стадії, не можуть оцінюватись докази в їх сукупності для встановлення наявності або відсутності в діях особи складу злочину та належність, допустимість доказів цього, обставини на які посилається захисник, будуть встановлюватись і досліджуватись під час судового розгляду в сукупності з усіма зібраними на досудовому слідстві доказами.

Додані до клопотання матеріали дають змогу встановити наявність обґрунтованих підстав про можливість вчинення злочину ОСОБА_7 . Межі розгляду клопотання про застосування, продовження запобіжного заходу визначені в ст. ст. 196, 199 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.

Посилання сторони захисту, що слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, а саме, що останній працевлаштований, має фермерське господарство, спиртними напоями не зловживає, порядок не порушує, приймає участь у громадському житті села, допомагає матеріально ЗСУ є безпідставним та не є стримуючим фактором з урахуванням встановлених ризиків.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і їх необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваною ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 02.10.2023, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без зміни.

Ухвала Кропивницького апеляційного суду є остаточною і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2