Харківський районний суд Харківської області
УХВАЛА

17 січня 2024 року

смт Покотилівка Харківської області

Справа № 635/8342/21

Провадження № 1-кп/635/168/2024

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 187, частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Харківський районний суду Харківської області перебуває кримінальне провадження №0000406 від 20 червня 2021 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 187, частиною 1 статті 357 КК України.

У судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, можливість переховування від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні та вчинення іншого кримінального правопорушення. Зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що це може спровокувати його до того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також у клопотанні зазначається, що він офіційного не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто у нього відсутні міцні соціальні зав`язки, є особою, яка неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за корисливі злочини.

Вважає, що для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у продовженні обраного раніше запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти продовження відносно нього строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обґрунтовуючи це тим, що ризики прокурором не доведені, вина не встановлена. Просили застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Окрім цього, в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання щодо доручення органу досудового розслідування Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області провести слідчі (розшукові) дії з метою встановлення місцезнаходження та засоби зв`язку наступних свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні не заперечував проти заявленого клопотання прокурора щодо свідків.

Потерпілий ОСОБА_12 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Встановлені обставини, застосовані норми права та мотиви суду

Вислухавши клопотання прокурора, думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши клопотання та додани до нього докази, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення(ч. 3 ст. 331 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу, вчиняти інші кримінальні правопорушення та інше. Таким чином при зміні запобіжного заходу суд також виходить з вищевказаної мети.

Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язки, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Так, ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26.07.2021 року стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 23.09.2021року, який у подальшому неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 29.11.2023 року строком до 27.01.2024 року.

Суд надаватиме оцінку винятково питанню існування та зміни заявлених прокурором ризиків, які у своїй сукупності можуть слугувати підставою для продовження запобіжного заходу тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.

Надаючи оцінку можливості обвинуваченими переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні або вчинити інше кримінальне правопорушення, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що обвинувачені з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів можуть вдатися до відповідних дій.

Так, суд враховує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 187, частиною 1 статті 357 КК України. Характер та фактичні обставини кримінального правопорушення свідчить про підвищену суспільну небезпеку ОСОБА_5 , оскільки він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, і знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних корисливих кримінальних правопорушеннях. Санкція частини 2 статті 187 КК України, за якою він обвинувачується передбачає покарання у виді від семи до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, санкція частини 2 статті 185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, санкція частини 1 статті 357 КК України обмеження волі до трьох років. Вищевказане кримінальне правопорушення, зокрема передбачене частини 2 статті 187 КК України, відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Обвинувачений не має законних джерел заробітку, відсутні міцні соціальні зв`язки, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 лишня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З огляду на конкретні обставини справи та на суспільну небезпечність діяння, а також тяжкість покарання за тяжкий злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про відсутність беззаперечних стримуючих факторів, що може виключати наявність ризику переховування від суду.

В даному випадку, суд погоджується, що існує ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Зважаючи на те, що судовий розгляд у провадженні тільки розпочатий, свідки та потерпілий судом ще не допитувалися, ОСОБА_5 обізнаний про місце мешкання потерпілого та свідків, яким відомі обставини вчинення злочину, показання яких відкриті обвинуваченому, з зазначенням їх місця проживання, контактних номерів телефону, останній може вчинити дії, спрямовані на здійснення незаконного психологічного або навіть фізичного впливу на вказаних осіб, чим перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженні. У разі обрання більш м`якого запобіжного заходу, обвинувачений може здійснювати на них незаконний вплив з метою перешкоджання у наданні свідчень, які б підтверджували його причетність до вчинення злочину.

В даному випадку, суд вважає що на сьогодні продовжує існувати ризик, передбачений пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, а саме незаконний вплив на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Обвинувачений ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, на шлях виправлення не став і знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних корисливих кримінальних правопорушень. Наявність судимості в даному випадку, суд розцінює, як одну з підстав для обґрунтування того, що обвинувачений ОСОБА_5 може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Суд враховує, відсутність законних джерел заробітку, відсутність стійких соціальних зав`язків, за таких обставин, суд вважає доведеним ризик, пов`язаний з тим, що перебуваючи на свободі він може вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

У суду є обґрунтовані підстави вважати, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_5 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м`який запобіжний захід, зокрема домашній нічний арешт.

Ураховуючи наведене, на думку суду, наразі існують підстави для продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 раніше обраного запобіжного заходу, оскільки підстави, які були на час обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу, продовжують існувати.

Об`єктивних даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні не встановлено.

Будь-яких доказів, які б свідчили про існування об`єктивних даних щодо можливості застосування інших, більш м`яких, запобіжних заходів, суду захисником та обвинуваченим не надано.

Суд зазначає, що наразі саме обраний запобіжний захід - тримання під вартою без права внесення застави, відповідає особі обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог статті 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особи обвинуваченого, який є раніше судимий, не працює і немає законних джерел заробітку, немає стійких соціальних зав`язків, як і тяжкість покарання у разі визнання ОСОБА_5 , винуватим, а також враховує суспільну небезпечність вчиненого діяння.

Згідно статті 182 КПК України, ураховуючи вимоги частин 5 статті 183 КПК України суд зважаючи на кваліфікацію кримінального правопорушення(ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 357 КК України), тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання винуватим у вчиненні тяжкого злочину, який ставлять йому у провину, його матеріального стану, наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, залишає раніше визначену заставу, яка є достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених КПК України, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 182 КПК України.

На підставі вищевикладеного, суд, перевіривши обґрунтованість та доцільність застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , пов`язаного з обмеженням його прав на свободу та особисту недоторканість, дійшов висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави відповідає меті його застосування, є пропорційним заявленим прокурором ризикам та запобігає спробам вчинити дії, передбачені пунктам 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Щодо клопотання про доручення органу досудового розслідування провести слідчі (розшукові) дії з метою встановлення місцезнаходження та засоби зв`язку свідків

Згідно ухвали Харківського районного суду Харківської області від 29.11.2023 було застосовано привід до наступних свідків: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

З наданого суду рапорту від 20.12.2023 №14877/119-90-04-20-2023 щодо виконання вищевказаної ухвали вбачається, що встановити місце проживання та знаходження свідків у даному кримінальному провадженні не можливо.

Відповідно до частини 3 статті 333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали необхідним доручити проведення слідчих (розшукових) дії щодо встановлення місцезнаходження свідків, враховуючи ту обставину, що з`ясувати всі обставини кримінального провадження без участі зазначених свідків під час судового розгляду неможливо, з метою всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження вважає необхідним доручити проведення слідчих (розшукових) дій щодо встановлення місцезнаходження свідків та забезпечення її явки у судове засідання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 176-178, 182, 183, 184, 194, 197, 314, 315, 333, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Доручити органу досудового розслідування Відділу поліції №3 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області провести наступні слідчі (розшукові) дії:

1. Встановити місцезнаходження та засоби зв`язку наступних свідків:

- ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_7 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_9 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ;

- ОСОБА_10 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 ;

- ОСОБА_11 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_5 .

2. Встановити причини неявки свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у судові засідання;

3. Забезпечити явку свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у судове засідання, призначене на 14 лютого 2024 року на 13 годину 00 хвилин.

Встановити строк виконання судового доручення до 09 лютого 2024 року із наданням суду протоколів слідчих (розшукових) дій за результатами виконання судового доручення.

Клопотання прокурора Харківської окружної прокурати Харківської області ОСОБА_3 про продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 187, частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів з раніше визначеню сумою застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті складає 187 880 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот вісімдесят) гривень 00 копійок - до 16 березня 2024 року включно.

Строк дії ухвали визначити шістдесят днів, тобто до 16 березня 2024 року включно.

Копію ухвали для виконання направити начальнику Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 в той саме строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошений учасникам судового провадження 19 січня 2023 року.

Суддя ОСОБА_13