печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту в кримінальному провадженні № 0000210 від 15.02.2022,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту в кримінальному провадженні № 0000210 від 15.02.2022.

У вимогах даного клопотання адвокат просить: скасувати арешт накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/36114/22 від 13.12.2022 року в частині майна, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

земельну ділянку із кадастровим номером :75:168:0080 площею 0,0926 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

земельну ділянку із кадастровим номером :75:168:0081 площею 0,0245 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

земельну ділянку із кадастровим номером :75:168:0082 площею 0,0829 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

В обґрунтування заявлених вимог вказує наступне.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна земельні ділянки з кадастровий номер :75:168:0080, кадастровий номер :75:168:0081, кадастровий номер :75:168:0082 на праві власності належать ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 відповідно до договорів купівлі - продажу земельної ділянки від 23.03.2021р. придбав у ОСОБА_5 земельні ділянки кадастровий номер :75:168:0045 та кадастровий номер :75:168:0026, які в подальшому об`єднав в одну земельну ділянку, після чого розділив їх на земельні ділянки з кадастровим номером :75:168:0080, кадастровий номер :75:168:0081, кадастровий номер :75:168:0082.

Так, ОСОБА_4 відповідно до договорів купівлі-продажу (копії додаються) купив вищевказані земельні ділянки, у зв`язку з чим є добросовісним власником майна.

На даний час до ОСОБА_4 не пред`явлено жодних позовів про витребування вищевказаних земельних ділянок та визнання договорів купівлі - продажу земельної ділянки нечинними.

Крім того, відсутні правові підстави для арешту майна ОСОБА_4 , оскільки у провадженні відсутня обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, не вказано, чому земельна ділянка може бути об`єктом спеціальної конфіскації (відповідно до ст. 96-1 КПК України) чи може застосовуватися для конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру, не вказано яку матеріальну шкоду заподіяно внаслідок вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України чи те, що заявлено цивільний позов про відшкодування такої шкоди, а також немає інших підстав для обмеження права власності ОСОБА_4 у вигляді арешту майна.

Постанова про визнання земельних ділянок речовим доказом у кримінальному провадженні є формальною та не є безумовною підставою для арешту даного майна.

На сьогодні ОСОБА_4 як добросовісний власник, що придбав земельну ділянку на підставі договорів купівлі-продажу, з цільовим призначенням «будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» не може її повноцінно використовувати відповідно до її цільового призначення та відповідно до прав наданих законодавством власнику земельної ділянки.

Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000210 від 15.02.2022р. здійснюється вже більше 1 року, за вказаний період часу жодній особі не було повідомлено про підозру у вчиненні будь - яких кримінальних правопорушень.

Таким чином подальше застосування арешту щодо земельної ділянки не є доцільним, оскільки такий арешт не дозволяє досягти жодної мети, передбаченої ст. 170 КПК України, накладення арешту не може об`єктивно забезпечити правову мету накладення арешту, а лише порушує права існуючого власника земельної ділянки, у зв`язку з чим подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Особа, яка звернулась з клопотанням у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте адвокатом подано заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор/слідчий у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000210 від 15.02.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року у справі № 757/36114/22-к накладено арешт шляхом позбавлення права користування та розпорядження майном, зокрема, на:

земельну ділянку із кадастровим номером :75:168:0080 площею 0,0926 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

земельну ділянку із кадастровим номером :75:168:0081 площею 0,0245 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; з

емельну ділянку із кадастровим номером :75:168:0082 площею 0,0829 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Окрім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року у справі № 757/36114/22-к, арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Органом процесуального керівництва/досудового розслідування не надано доказів, що продовження строку дії заходу забезпечення кримінального провадження є на разі доцільним та співмірним цілям кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 відповідно до договорів купівлі - продажу земельної ділянки від 23.03.2021 р. придбав у ОСОБА_5 земельні ділянки кадастровий номер :75:168:0045 та кадастровий номер :75:168:0026, які в подальшому об`єднав в одну земельну ділянку, після чого розділив їх на земельні ділянки з кадастровим номером :75:168:0080, кадастровий номер :75:168:0081, кадастровий номер :75:168:0082. Так, ОСОБА_4 відповідно до договорів купівлі-продажу купив вищевказані земельні ділянки, у зв`язку з чим є добросовісним власником майна.

Крім того, накладений арешт порушує права володільця майна на розпорядження належним йому майном.

Протягом досудового розслідування не встановлено, що вказане майно є таким, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, доказів, що б підтверджували такі обставини також не надані, а отже застосування арешту у даній справі є безпідставним та необхідність у продовженні дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.12.2022 року у справі № 757/36114/22-к в частині майна, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме:

земельну ділянку із кадастровим номером :75:168:0080 площею 0,0926 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

земельну ділянку із кадастровим номером :75:168:0081 площею 0,0245 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000;

земельну ділянку із кадастровим номером :75:168:0082 площею 0,0829 га., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1