Справа № 442/769/24
Провадження № 1-кп/442/117/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі :

головуючої судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні, за відсутності учасників судового провадження в залі суду в м.Дрогобичі кримінальне провадження №0000007 від 05.01.2024 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грушів, Дрогобицького району, Львівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освіто, не одруженого, не працюючого, без місця реєстрації, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, згідно ст.89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, -

встановив:

Органом досудового розслідування встановлені наступні фактичні обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження:

ОСОБА_2 , 26.12.2023 орієнотовно о 15.00 год., перебуваючи у парку «Культури та відпочинку», що у м.Дрогобичі на вул.Трускавецькій зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_3 , який перебував у стані алкогольного сп?яніння та сидів на лавочці, присівши до нього та спілкувавшись, помітив у лівій зовнішній кишені куртки ОСОБА_4 його паспорт громадянина України та вирішив його таємно викрасти. Цього ж дня, орієнтовно 15 год. 15 хв., ОСОБА_2 , реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на незаконне заволодіння паспортом ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, діючи із корисливих мотивів, скориставшись тим, що потерпілий перебуває у стані алкогольного сп?яніння, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та він не буде помічений іншими особами, діючи із прямим умислом, таємно, правою рукою витягнув із лівої зовнішньої кишені куртки потерпілого паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області від 04.05.1999 на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поклав його у ліву кишеню своєї куртки, тим самим незаконно заволодів вказаним паспортом громадянина України та покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим документом.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.3 ст.357 КК України, тобто незаконно заволодів паспортом шляхом його викрадення.

В подальшому, ОСОБА_2 , 26.12.2023 орієнтовно о 16 год. 00 хв. приніс паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області від 04.05.1999 на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де у нього виник протиправний умисел, спрямований на підроблення офіційного документа, а саме: паспорта громадянина України, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, що посвідчує особу та її спеціальний статує згідно пп. а, п.1, ч.1 ст.13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» та є документом, що посвідчує особу власника відповідно до «Положення про паспорт громадянина України», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 вересня 1992 року №2503-XII, з метою подальшого використання завідомо підробленого офіційного документа (паспорта) для уникнення мобілізації. Таким чином, ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою подальшого використання у власних цілях, власноручно видалив фотокартку ОСОБА_3 з третьої сторінки паспорта останнього, та вклеїв туди свою фотокартку.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.358 КК України, тобто підробив офіційний документ, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання.

04.01.2024 орієнтовно о 18 год. 30 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи у парку імені Степана Бандери, що розташований між вулицями Т.Шевченка та І.Франка у м.Дрогобич Львівської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Дрогобицьким МВ УМВС України у Львівській області від 04.05.1999 на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є підробленим внаслідок вклеювання на 3 сторінці фотокартки ОСОБА_5 замість фотокартки ОСОБА_6 , представився ОСОБА_3 пред`явив військовослужбовцям Національної Гвардії України, які в цей час здійснювали патрулювання території міста Дрогобича, завідомо підроблений ним офіційний документ, який містить недостовірні відомості.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, тобто використав завідомо підроблений документ.

Прокурор ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про розгляд кримінального проступку у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинуваченим ОСОБА_2 , та за підписом захисника ОСОБА_8 , подано заяву, згідно якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_2 кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 є кримінальними проступками.

Частиною 1 статті 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Оцінивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за: ч.3 ст.357 КК України - незаконне заволодіння паспортом шляхом його викрадення, ч.1 ст.358 КК України - підроблення офіційного документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язку, з метою його використання, ч.4 ст.358 КК України - використання завідомо підробленого документу.

При призначенні покарання суд дотримується вимог кримінального закону, зокрема ст.65 КК України, та принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до яких слід враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Водночас, згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України є: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

З врахуванням наведеного, аналізуючи особу винуватого, як в загально - соціальному плані, так і в плані його потенційної суспільної небезпеки, встановлених судом конкретних обставин події, суд, з урахуванням положень Загальної частини Кримінального кодексу України дійшов висновку, що покарання обвинуваченому повинно бути призначено в межах санкцій статті, за якими кваліфіковано кримінальні правопорушенні, у виді штрафів та обмеження волі, оскільки виключно такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи, що має місце сукупність злочинів, суд вважає за можливе визначити покарання за вчинені злочини шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за правилами ч. 1 ст.70 КК України.

Згідно зі ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

А тому, враховуючи те, що обвинувачений у вчиненому розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням згідно ст.75 КК України.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого ОСОБА_2 в період дії іспитового строку таз метою організації органом виконання покарань належного контролю за його поведінкою, на обвинуваченого слід покласти обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

У відповідності до пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України до процесуальних витрат у кримінальному провадженні віднесені, зокрема, витрати, пов`язані із залученням експертів.

За змістом статті 15 Закону України «Про судову експертизу», частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно довідки про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні від 18.01.2024 №СЕ-19/114-24/757-ДД витрати на проведення експертизи становлять 4543,68 грн.

За таких обставин суд, ухвалюючи вирок у кримінальному провадженні, вирішує стягнути з обвинуваченого ОСОБА_2 на користь держави документально підтверджені витрати за проведені вищевказаної експертизи.

На стадії досудового розслідування та судового розгляду обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід не обирався та підстав для його обрання на даній стадії суд не вбачає.

З речовими доказами необхідно поступити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.368-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених: ч.3 ст.357, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, за якими призначити йому покарання:

за ч.3 ст.357 КК України - штраф у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень,

за ч.1 ст.358 КК України - штраф у виді 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень,

за ч.4 ст.358 КК України - 1 (один) рік обмеження волі,

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом 1 (одного) року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_2 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь держави судові витрати на залучення експерта за проведення експертизи 18.01.2024 №СЕ-19/114-24/757-ДД в сумі 4543,68 гривні.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.01.2024 - скасувати.

Речовий доказ:

- паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 - повернути ОСОБА_3 ,

-Паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_2 , передани й йому на зберігання - повернути останньому.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1