Справа №577/3931/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/511/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - особисте зобов`язання
УХВАЛА

Іменем України

27 жовтня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 577/3931/23 за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.07.2023 про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

установила:

В поданій апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 448 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 202 432 грн, та покласти на нього обов`язки, передбачені п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК, оскільки підозра є обґрунтованою та існують ризики, установлені в ч. 1 ст. 177 КПК. ОСОБА_9 підозрюється, в тому числі у вчиненні тяжкого злочину, пов`язаного з його службовим становищем, тривалий час працює на посаді голови Буринської міської ради, має широке коло знайомих серед службових осіб, на яких може чинити тиск, доступ до всіх документів міської ради, реальні можливості через підлеглих йому працівників міської ради знищити чи спотворити оригінали документів, які стосуються укладення і виконання договору закупівлі деревини паливної, а також реальні можливості покинути територію України. На розгляді в судах перебувають кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні інших кримінальних правопорушень, тому запобігти ризикам можливо лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

27.07.2023 до Конотопського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, погодженим з прокурором Конотопської окружної прокуратури, звернувся ст. слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, яке обґрунтував тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК, а саме, у зловживанні службовим становищем, тобто, умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам та у видачі службовою особою завідомо неправдивих документів.

24.01.2023 до ЄРДР за № 0000008 внесені відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК, а 27.07.2023 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК.

Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, існують ризики, передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК, тому слідчий просив застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 448 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також покласти певні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти зазначеним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.07.2023 у задоволенні вказаного клопотання слідчому відмовлено і до ОСОБА_9 застосований запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покладені обов`язки. Своє рішення слідчий суддя суду першої інстанції умотивував тим, що повідомлена ОСОБА_9 підозра є обґрунтованою, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, на який посилався слідчий у своєму клопотанні, визнавши недоведеним існування ризиків, передбачених п. 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК, неможливість застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу, доводи підозрюваного ОСОБА_9 та його захисників ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які просили залишити без змін судове рішення, а апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК), а згідно ст. 177 КПК підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті, тобто: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Відповідно ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Здійснивши розгляд вказаного вище клопотання слідчого та відмовивши у його задоволенні, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку, що матеріали клопотання не містять об`єктивних даних, які б вказували на перешкоджання інтересам слідства, зважаючи на те, що в кримінальному провадженні першочергові слідчі дії вже проведені, вилучені речові докази, отримані висновки експертів тощо, та які б свідчили про недостатність застосування щодо ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Наведені висновки слідчого судді суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином умотивовані і ґрунтуються на вимогах КПК.

Зокрема, колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладення певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК слідчим суддею в повній мірі враховані всі суттєві обставини кримінального провадження, як того і вимагають положення ст. 194 КПК, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованих правопорушень та існування одного з ризиків, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК, на який вказував слідчий у своєму клопотанні.

Є вірними і мотиви прийнятого слідчим суддею рішення про недоведеність інших ризиків, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, які б об`єктивно свідчили про можливість вчинення ОСОБА_9 яких-небудь відповідних реальних дій, а тому доводи апеляційної скарги прокурора в цій частині є необґрунтованими та не заслуговують на увагу.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів відповідно п. 1 ч. 1 ст. 178 і ч. 1 ст. 194 КПК: протоколами обшуків, огляду предметів, документів та речей, висновками експертів, а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, у матеріалах кримінального провадження відсутні. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у рішеннях від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) та від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». При цьому необхідно мати на увазі, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу (п. 55 рішення ЄСПЛ від 28.10.1994 у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), заява № 14310/88).

Враховуючи фактичні обставини кримінального провадження і мотиви клопотання слідчого, колегія суддів приходить до переконання, що ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні, в тому числі тяжкого злочину, має сталі соціальні зв`язки, враховуючи його процесуальну поведінку під час провадження, покладені на нього слідчим суддею обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, в тому числі і ті, про які просив слідчий, не має реальної можливості переховуватися від розслідування та правосуддя, що дає підставу очікувати, що цей ризик не справдиться, а однієї лише «інформації» у клопотанні слідчого про це, явно недостатньо для тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2009 у справі «Олександр Макаров проти Росії» (Aleksandr Makarov v. Russia), заява № 15217/07). При цьому питанню суворості покарання також не може надаватися надмірне (вирішальне) значення, оскільки потреба позбавлення волі підозрюваного ОСОБА_9 не підлягає оцінюванню з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину (рішення ЄСПЛ від 01.06.2006 у справі «Мамедова проти Росії» (Mamedova v. Russia), заява № 7064/05), та повинна враховуватися у сукупності зі всіма іншими обставинами, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує застосування такого запобіжного заходу.

Ризик переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання, оскільки він визначається з урахуванням ряду інших релевантних чинників, що можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від розслідування і суду, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (рішення ЄСПЛ від 29.03.2016 у справі «Беда проти Швейцарії» (Bedat v. Switzerland), заява № 56925/08). Необхідно враховувати характер підозрюваного, його моральні якості, матеріальний стан, зв`язки з державою, у якій його переслідують за законом, тощо. Зазначені обставини, виходячи із ситуації кримінального провадження, повинні виправдовувати висновок суду про наявність постійної небезпеки того, що підозрюваний переховуватиметься.

Не може прийняти до уваги колегія суддів і доводи апеляційної скарги прокурора, що жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти встановленому ризику, оскільки у клопотанні слідчого не зазначено, а під час його розгляду як слідчим суддею, так і колегією суддів, не було встановлено того, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які б про це свідчили.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про можливість запобігання встановленому ризику шляхом застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання із покладенням на нього певних, визначених кримінальним процесуальним законом обов`язків (ч. 5 ст. 194 КПК).

На користь обґрунтованості рішення слідчого судді та достатності застосованого до підозрюваного такого запобіжного заходу свідчить і той факт, що ОСОБА_9 самостійно, за першою вимогою апеляційного суду, у визначений час з`явився в судове засідання для участі в розгляді вказаної вище апеляційної скарги прокурора, незважаючи на те, що в ній порушувалося питання про погіршення його становища і застосування тримання під вартою.

У зв`язку з цим, ухвалу слідчого судді колегія суддів вважає законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга прокурора без задоволення.

Керуючись 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 28.07.2023 відносно ОСОБА_13 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4