Справа № 755/1247/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" січня 2024 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , отримавши обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0001888 від 11.12.2023, по обвинуваченню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

у с т а н о в и в:

10 грудня 2023 року, приблизно о 19 год. 20 хв., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився за адресою: м. Київ, бул. Перова, 36, в ТЦ «Квадрат», де зустрів наглядно знайомого неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_2 та неповнолітнім ОСОБА_3 розпочався словесний конфлікт, в результаті якого, у ОСОБА_2 виник протиправний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_3 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_3 , ОСОБА_2 наблизився на відстань витягнутої руки до неповнолітнього ОСОБА_3 та наніс один цілеспрямований удар кулаком руки в область обличчя неповнолітньому ОСОБА_3 .

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_2 , дістав з кишені предмет, схожий на пістолет та його рукояткою наніс ще один удар в область голови неповнолітнього ОСОБА_3 .

Після чого ОСОБА_2 припинив свої протиправні дії відносно неповнолітнього ОСОБА_3 та зник з місця події.

Згідно Висновку експерта № 042-2168-2023 від 08.01.2024, при проведенні судово - медичної експертизи у неповнолітнього потерпілого ОСОБА_3 було виявлено тілесні ушкодження: а) синець - на спинці носа з розповсюдженням на ліву підочну ділянку; б) рана - в тьмяно-потиличній ділянці зліва.

Характер та морфологічні властивості, виявлених ушкоджень, свідчать про те, що вони утворилися від двократної травмуючої дії тупого (тупих) предмету (предметів), характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не відобразились, за давністю можуть відповідати терміну та обставинам, вказаним опосвідуваним та у описовій частині даної Постанови, тобто 10.12.2023.

Кожне з виявлених тілесних ушкоджень, яке не супроводжувалось розвитком небезпечних для життя явищ, вказаних у п. п. а), б) даних Підсумків, відноситься до легкого тілесного ушкодження (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно п. п. 2.3.5. та 4.6. «Правил», так як відновлення анатомічної цілісності травмованих ділянок та початок відновлення порушеної функції по місцю утворення синців, саден, крововиливів, поверхневих ран у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загальноприйнятого судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Прокурор звернулася з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, згідно ст. 67 КК України, судом визнається рецидив кримінальних правопорушень.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, раніше судимий за вчинення умисного кримінального правопорушення (рецидив кримінальних правопорушень), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд, зокрема, враховуючи, що обвинувачений не працює, тобто не має постійного джерела доходу, не вважає за доцільне призначати йому покарання у виді штрафу, в тому числі із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року, натомість вважає за доцільне призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді ста двадцяти годин громадських робіт. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а також відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Обмеження, передбачені ч. 3 ст. 56 КК України, які б унеможливлювали призначення судом покарання у виді громадських робіт в матеріалах справи відсутні.

При призначенні покарання суд також враховує, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.09.2023 постановленим у справі № 755/18182/21, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, з урахуванням ч. 4 ст. 70 КК України призначено остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням на 3 роки та покладено обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Відтак, остаточне покарання ОСОБА_2 слід призначити з урахуванням ст. ст. 71, 72, 73 КК України.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2 не обирався.

Керуючись ст. ст. 71, 72, 73, 125 КК України, ст. ст. 100, 124, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

На підставі ст. ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків шляхом повного приєднання до цього вироку невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.09.2023 постановленим у справі № 755/18182/21 у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з урахуванням приписів ст. 73 КК України, остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді 5 (п`яти) років 15 (п`ятнадцяти) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 відраховувати з моменту його затримання, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 1 998 (одна тисяча дев`ятсот девяносто вісім) грн. 00 коп. за проведення судової експертизи № 042-2168-2023 від 08.01.2024.

Речові докази у справі, які містяться у матеріалах кримінального провадження, - зберігати в матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1