Провадження № 1-кп/185/1101/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 02 жовтня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді підземного електрослюсаря в ШУ «Героїв Космосу» шахти Павлоградська, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 згідно рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 02 грудня 2009 року, на підставі якого 25 грудня 2009 року виданий виконавчий лист № 2-727/2009, зобов`язаний виплачувати аліменти в розмірі частини його доходів щомісячно, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_7 , але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 серпня 2009 року та до досягнення дитиною повноліття.

У зв`язку з ухиленням від сплати аліментів, 18 травня 2023 року державним виконавцем відносно боржника ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, який 07 липня 2023 року було розглянуто Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області та накладено на ОСОБА_3 стягнення у виді суспільно-корисних робіт строком 100 (сто) годин.

Однак, в період з 19 травня 2023 року по 02 жовтня 2023 року ОСОБА_3 , достовірно знаючи про необхідність виплати аліментів в розмірі частини всіх видів його доходів, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31 серпня 2009 року та до досягнення дитиною повноліття, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, не виконував в добровільному порядку покладені на нього судовим рішенням зобов`язання по виплаті аліментів.

Так, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своєї поведінки, шляхом бездіяльності, аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_7 , не виплачує, документів, які б свідчили про неможливість працевлаштування чи погіршення стану здоров`я у виконавчу службу не пред`являв, про суму заробітку та джерела доходів державного виконавця не повідомляв, на попередження та повідомлення державного виконавця про необхідність сплати аліментів не реагував, хоча не офіційно працював та заробляв грошові кошти, будучи працездатною особою та не маючи об`єктивних причин не працювати, не прийняв заходів для офіційного працевлаштування, що в період з 19 травня 2023 року до 02 жовтня 2023 року призвело до утворення заборгованості зі сплати аліментів в сумі 18343 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються за ч. 1 ст. 164 КК України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що обставини, зазначені в обвинувальному акті, відповідають тим, що мали місце. Пояснив, що він в період з 19 травня 2023 року до 02 жовтня 2023 року не сплачував кошти на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_4 , що призвело до утворення заборгованості зі сплати аліментів в сумі 18343 грн., що сукупно перевищує суму відповідних платежів за три місяці. Дуже шкодує з цього приводу та щиро розкаюється. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України просив подальше судове слідство по кримінальному провадженню не проводити.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що вона в період з 19 травня 2023 року до 02 жовтня 2023 року не отримувала від ОСОБА_3 кошти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , що призвело до утворення заборгованості зі сплати аліментів в сумі 18343 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, вислухавши думку учасників судового провадження, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши у обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд, вислухавши пояснення обвинуваченого, пояснення законного представника неповнолітнього потерпілого, дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкримінується за обставин, які вказані вище.

Суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною.

За правилами кримінального закону покарання, призначене особі за вчинений злочин, має бути законним і справедливим. Законність покарання означає, що його має бути призначено особі відповідно до вимог цього закону, а справедливість покарання визначається принципом його домірності, тобто необхідності його визначення судом саме у тому виді й розмірі, яке з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, буде необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів.

За правилами ст. 65 КК України суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного: раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває, вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії кримінального проступку.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, відсутні.

Суд приходить до висновку, що обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не є винятковою і не знижує істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшує його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Суд вважає, що покарання ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді обмеження волі.

Суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства і вважає можливим звільнити його від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення самої мети покарання, згідно ст. 50 КК України.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирається.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 368-370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо протягом іспитового строку 1 (одного) року він не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної чинності не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а за відсутності апеляційної скарги вирок набуває законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, неповнолітньому потерпілому та законному представнику неповнолітнього потерпілого.

Суддя: ОСОБА_1