Справа № 749/661/23
Номер провадження 1-кп/749/74/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2023 року м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого: ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000325, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 квітня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Прибинь, Корюківського району, Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого у СВК «Райдуга» на посаді тракториста - комбайнера, одруженого, військовозобов`язаного, маючого на утриманні одну неповнолітню та одну малолітню дитину, осіб похилого віку та осіб з інвалідністю на утриманні не маючого, депутатом не являється, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Судом встановлено, що 27.04.2023 р., близько 20 год. 38 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ», моделі 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись автомобільною дорогою по вул. Шосейній у с. Тихоновичі, Корюківського району, Чернігівської області у напрямку до центру с. Тихоновичі, Корюківського району, Чернігівської області, на відстані близько 300 метрів від знаку, передбаченого п. 5.51 «Початок населеного пункту» Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, навпроти буд. № 10, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, неправильно оцінив дорожню обстановку, у результаті чого не впорався з керуванням автомобіля та виїхав за межі проїзної частини дороги на ліве узбіччя, внаслідок чого автомобіль перекинувся на дах.

У результаті вказаної дорожньої - транспортної пригоди пасажир ОСОБА_4 отримав тілесне ушкодження у вигляді поєднаної травми, що включає: множинні садна волосистої частини голови, забійну рану підборіддя, синці ділянки лівого плечевого суглоба, лівобічний гемопневмоторакс, травматичний пульмоніт нижньої частки лівої легені, переломи 4, 5, 6, 7 ребер зліва зі зміщенням, уламковий перелом тіла лівої лопатки зі зміщенням, відкриту черепно-мозкову травму, перелом кісток склепіння і основи черепа, забій головного мозку, епідуральний крововилив, яке, згідно висновку судово-медичної експертизи № 104 від 08.06.2023, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 2.3б (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 2.9а (водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин), п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 , які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження кваліфіковані, як вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 - 1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України визнав повністю. Пояснив, що встановлені досудовим розслідуванням фактичні обставини вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди викладені в обвинувальному акті підтверджує повністю, зауважень щодо викладених обставин у обвинувальному акті в нього немає. В судовому засіданні дав наступні показання. 27.04.2023 року близько 20 години він перебуваючи за кермом автомобіля їхав з с. Іванівка. Перед виїздом з с. Іванівка вони разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 випили двохлітрову пляшку пива на трьох, він випив приблизно біля 700 грам пива. Разом з ним в автомобілі перебували ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Їхав приблизно зі швидкістю 60 кілометрів на годину, щось потрапило під колесо автомобіль почало нести в сторону він намагаючись вирівняти рух автомобіля почав вивертати кермо автомобіля вліво, однак не впорався з керуванням внаслідок чого автомобіль перевернувся. Після перекидання автомобіля вони разом та ОСОБА_8 витягли з автомобіля ОСОБА_11 , який знаходився на передньому пасажирському сидінні. Після того він негайно зателефонував до поліції та швидкої допомоги вказав що сталось ДТП. Після виклику поліції та швидкої допомоги він знаючи, що неподалік від місця де сталось ДТП проживає фельдшер негайно побіг до фельдшера запросив його на місце ДТП де він надавав допомогу потерпілому ОСОБА_12 . Пояснив, що він добровільно відшкодував потерпілому понесені ним витрати на лікування в сумі 15000 грн., та провідував його доки той знаходився на лікуванні в Чернігівській міській лікарні. Посилаючись на те, що в нього 2 дітей, дружина не працює і фактично він утримує родину просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі. У вчиненому щиро кається.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні дав наступні показання.

27.04.2023 року близько 20 години вони їхали з с. Іванівка за кермом автомобіля перебував ОСОБА_13 , ще з ними в автомобілі перебував брат потерпілого ОСОБА_10 , який сидів на задньому сидінні автомобіля. Перед виїздом з с. Іванівка вони разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_8 випили двохлітрову пляшку пива на трьох, ОСОБА_13 випив приблизно біля 700 грам пива. Під час руху автомобіля щось потрапило під колесо автомобіль почало нести в сторону ОСОБА_13 намагаючись вирівняти рух автомобіля почав вивертати кермо автомобіля вліво, однак не впорався з керуванням внаслідок чого автомобіль перевернувся. Після перекидання автомобіля ОСОБА_13 разом ОСОБА_8 витягли його з автомобіля. Після того ОСОБА_13 негайно зателефонував до поліції та швидкої допомоги вказав що сталось ДТП. Після виклику поліції та швидкої допомоги він знаючи, що неподалік від місця де сталось ДТП проживає фельдшер негайно побіг до фельдшера запросив його на місце ДТП де він надавав йому медичну допомогу Пояснив, що він до обвинуваченого з проханням відшкодування коштів не звертався, а він сам добровільно відшкодував йому понесені ним витрати на лікування в сумі 15000 грн., та провідував його доки той знаходився на лікуванні в Чернігівській міській лікарні. Зазначив, що претензій матеріального та морального характеру в нього до обвинуваченого немає. Висловив думку щодо призначення покарання обвинуваченому не пов`язаного з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачений, потерпілий та інші учасники судового провадження не оспорюють кваліфікацію дій обвинуваченого та фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті, заслухавши думку учасників судового провадження, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, роз`яснивши учасникам розгляду справи положення ч.3 ст.349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши надані стороною обвинувачення в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили потерпілому тяжкі тілесні ушкодження органом досудового розслідування кваліфіковані вірно, як вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання особі у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про призначення виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме, обвинувачений вчинив тяжкий злочин, ставлення обвинуваченого до вчиненого, щире каяття, надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, думку потерпілого ОСОБА_4 , який просив суд призначити покарання обвинуваченому не пов`язане з позбавленням волі, та не має до обвинуваченого ОСОБА_6 претензій матеріального та морального характеру. Також суд враховує характеризуючи матеріали відносно ОСОБА_6 , згідно яких обвинувачений має на утриманні одну малолітню та одну неповнолітню дитину, відсутні відомості щодо притягнення обвинуваченого до кримінальної та адміністративної відповідальності на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України є добровільне відшкодування потерпілому витрат на лікування, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України під час судового розгляду судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_6 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, думку потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому не пов`язаного з позбавленням волі, наявність на утриманні обвинуваченого однієї малолітньої та однієї неповнолітньої дитини, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують його покарання, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень, можливо призначити основне покарання у виді позбавлення волі, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України перейшовши до більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 286-1 КК України у виді арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Призначене обвинуваченому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді арешту з позбавленням права керувати транспортними засобами буде відповідати принципу справедливості покарання і відповідати його меті виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним нових злочинів

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання речових доказів наявних у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд вважає за необхідне зняти арешт з речового доказу накладений ухвалою слідчого судді Корюківського районного суду Чернігвської області від 01.05.2023, а саме автомобіля марки ВАЗ модель 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_14 .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, пов`язані із проведенням інженерно-транспортної експертизи в сумі 1912 грн. підлягають стягненню із обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Враховуючи те, що під час досудового слідства та під час судового розгляду кримінального провадження запобіжний захід обвинуваченому не обирався, під час судового розгляду кримінального провадження ОСОБА_6 дотримувався обов`язків, визначених ч. 7 ст. 42 КПК України, клопотань щодо обрання запобіжного заходу під час судового розгляду від учасників розгляду справи не надходило суд приходить до висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 50, 65-67, 69, 286-1 КК України, статтями 2, 94, 100, 174, 368-371, 373-376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286-1 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України перейшовши до більш м`якого виду основного покарання не зазначеного в санкції ч. 2 ст. 286-1 КК України у виді арешту строком на 6 (шість) місяців з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 5 (п`ять років)

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням у кримінальному провадженні інженерно-транспортної експертизи в сумі 1912 грн.

Речові докази у кримінальному провадженні:

Автомобіль марки ВАЗ модель 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на території сектору поліцейської діяльності №1 (м. Сновськ) Корюківського РВП ГУНП в Чернігівській області за адресою: вул.. 30 років Перемоги, буд. 2, м. Сновськ Корюківського району Чернігівської області повернути власнику ОСОБА_14 .

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України суд вважає за необхідне зняти арешт з речового доказу накладений ухвалою слідчого судді Корюківського районного суду Чернігвської області від 01.05.2023, а саме автомобіля марки марки ВАЗ модель 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_14 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1