Справа № 471/1452/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.01.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000170 від 12.11.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка, Братського району, Миколаївської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, військовозобов`язаного, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу статті 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що 15 вересня 2023 року, більш точного часу встановити досудовим розслідуванням не вдалось можливим, ОСОБА_4 , у соціальній мережі "Facebook", побачив оголошення, в якому зазначалось про можливість виготовлення посвідчення водія та в цей час у нього виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення, який видається установою та надає права з метою використання його іншою особою, а саме посвідчення водія на власне ім`я.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення, ОСОБА_4 , скориставшись соціальною мережею "Facebook", 15 вересня 2023 року о 14 год. 25 хв. зв`язався з невстановленою досудовим рослідуванням особою, в ході спілкування з якою через повідомлення, домовився про виготовлення, подальше придбання та оплату вартості підробленого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії "В" та "С" за 10500 грн.

В цей же день, за попередньою домовленістю з невстановленою особою, ОСОБА_4 передав в електронному вигляді через повідомлення соціальної мережі "Facebook" невстановленій досудовим розслідуванням особі, свій фотознімок, свої персональні дані, фото свого підпису, з метою внесення їх до підробленого посвідчення водія на своє ім`я.

Після цього, невстановлена в ході досудового слідства особа, використовуючи персональні дані, особистий підпис та фотознімок, які були надані ОСОБА_4 , за допомогою струменевого кольорового знакодрукуючого пристрою (принтеру) та термотрансферним способом друку виготовила підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я останнього. Виготовлене посвідчення водія, за попередньою домовленістю, близько через 14 днів, невстановленою в ході досудового розслідування особою, було відправлено до відділення "Нової пошти" № 300 в м. Київ Київської області на ім`я ОСОБА_4 .

Після чого, через компанію "Нова пошта" ОСОБА_4 у відділені № 300 в м. Київ Київської області отримав підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18.09.2023 року, видане ТСЦ 8042, з внесеними до нього анкетними даними ОСОБА_4 для особистих потреб останнього, де і здійснив оплату грошових коштів у розмірі 10500 грн.

Окрім цього, близько 18 год. 10 хв. 12 листопада 2023 року ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався по автодорозі "Братське-Людмилівка", де його відповідно до ч.1 ст. 35 Закону України "Про національну поліцію" було зупинено працівниками поліції відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 126, ст. 125, ч. 5 ст. 126 КУпАП.

В тому ж місці та без відриву в часі, на законну вимогу працівників поліції надати документи, які дають право керувати вказаним транспортним засобом, будучи завідомо обізнаним та достовірно знаючи, що посвідчення водія, видане на його ім`я, є підробленим, оскільки він не отримував його у встановленому законом порядку, умисно пред`явив працівникам поліції відділення поліції №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18.09.2023 року, видане ТСЦ 8042, на ім`я ОСОБА_4 , яке не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів, тим самим використав завідомо підроблений документ.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано зач. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яка надає права, з метою використанні його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вину свою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, приблизно 15 вересня 2023 року, у соціальній мережі "Facebook", він побачив оголошення, про можливість виготовлення посвідчення водія тому, 15 вересня 2023 року о 14 год. 25 хв. через повідомлення, зв`язався з невідомою раніше йому особою та домовився про виготовлення, придбання та оплату вартості підробленого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії "В" та "С" за 10500 грн. Тоді ж він передав в електронному вигляді через повідомлення соціальної мережі "Facebook" вказаній особі свій фотознімок, свої персональні дані, фото свого підпису, щоб той вніс їх до підробленого посвідчення водія на своє ім`я. Після чого, приблизно через 14 днів, через компанію "Нова пошта" у відділені №300 в м. Київ Київської області він отримав посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 18.09.2023, видане ТСЦ 8042, з його анкетними даними та здійснив оплату грошових коштів у розмірі 10500 грн. Після цього, 12 листопада 2023 року у вечірній час він, керуючи автомобілем ВАЗ 2104, реєстраційний номер НОМЕР_2 по автодорозі "Братське-Людмилівка", був зупинений працівниками поліції за вчинення адміністративних правопорушень. Тоді ж, на вимогу працівників поліції, він надав посвідчення водія на його ім`я, достовірно знаючи, що таке є підробленим, оскільки він не отримував його у встановленому законом порядку.

Стороною обвинувачення надані та досліджені наступні докази:

- висновок експерта № СЕ -19/115-23/16113-ДД від 21.11.2023 року згідно якого в досліджуваному бланку посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , вихідні дані "ПК "Україна" Зам.21-3230. 2023р. ІІІ кв.", видане 18.09.2023 ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - фонові зображення, захисні сітки, мікротекст, текст реквізитів бланку, фото власника, - внесено струменевим способ друку за допомогою кольорового знакодрукуючого пристрою (принтеру); вихідні дані підприємства-виробника та персональні дані, якими заповнено картку з лицевої сторони за зворотної сторони (основний друковий текст, підпис, серія та номер посвідчення), - нанесено термотрансферним способом друку. Бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , вихідні дані "ПК "Україна" Зам.21-3230. 2023р. ІІІ кв.", видане 18.09.2023 ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - не відповідає встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, так як виготовлений не у відповідності до вимог, які пред`являються до даного виду документів. В первинний зміст посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_1 , вихідні дані "ПК "Україна" Зам.21-3230. 2023р. ІІІ кв.", видане 18.09.2023 ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - зміни не вносились.

- згідно довідки регіонального сервісного центру ГСЦ МВС № 4844 в Миколаївській області від 15.10.2023 року № 31/14/4-1810, згідно Єдиного державного реєстру МВС, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 посвідчення водія не отримував. Інформація щодо видачі посвідчення водія серії НОМЕР_1 в Єдиному державному реєстрі МВС, відсутня.

Суд провів судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, ураховуючи положення ст. 84 КПК України і оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Вказані показання обвинуваченого щодо часу і місця, де відбувалися події, способу вчинення кримінального правопорушення, суд визнає належними, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, а також інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а саме: в частині перебігу подій, які мали місце, у тому числі наявності або ж відсутності у обвинуваченого умислу та щодо способу вчинення кримінального правопорушення (злочину), а також наслідків, що настали.

Крім повного визнання своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, обвинувачений погодився з недоцільністю дослідження усіх зібраних в ході досудового розслідування доказів, так як повністю згодний з обставинами, встановленими досудовим слідством та визнає їх.

Обвинувачений дав в судовому засіданні послідовні і логічні показання, які за своєю суттю та деталях збігаються з викладеними фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення та між собою, а тому вони не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ними змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позиції.

За такого, переконавшись, що обвинувачений вірно розуміє зміст обставин провадження та правову кваліфікацію своїх дій, за відсутності сумнівів в добровільності його позиції, роз`яснивши йому наслідки такого порядку розгляду справи та переконавшись, що він усвідомлює їх, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують його особу, а також інших доказів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для правильної кваліфікації дій обвинуваченого та призначення йому покарання у відповідності до положень Кримінального Кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень за обставин, доведених перед судом.

Дії ОСОБА_4 , суд вважає правильно кваліфіковано за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яка надає права, з метою використанні його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Так, суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення (злочини), яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків, особливості й обставини їх вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, має постійне місце проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатря та нарколога не перебуває, перебуває на обліку в п`ятому відділі ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебуває на обліку у Вознесенському РС №2 філії ДУ "Центр пробації" у Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, особливості й обставини вчинення кримінального правопорушення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, ставлення до вчиненого.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень, як самим обвинуваченим, так і іншими особами, є покарання у вигляді штрафу у межах санкції відповідних статей Особливої частини КК України, із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, оскільки саме таке покарання буде відповідати тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основоположних прав особи.

На підставі ч. 2 ст. 122, ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1434,00 гривень.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 14.11.2023 року, скасувати.

Цивільний позов не пред`явлений.

По даному кримінальному провадженню запобіжний захід обвинуваченому не обирався , підстави для його обрання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

- за ч. 4 ст.358 КК України -у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.в дохід держави.

Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Братського районного суду Миколаївської області від 14.11.2023 року, скасувати.

Речові докази:

- паперовий конверт та флеш-носій micro SD "HI-RALI" 32 GB разом з адаптером MicroSD, на якому містяться два відеозаписи, які поміщено до паперового конверту та опечатано печаткою "Для паперів №1", який долучений до матеріалів кримінального провадження №0000170 від 12.11.2023 ;

- посвідчення водія серії НОМЕР_1 , що поміщене до пакету №KIV 1123021, що долучений до матеріалів кримінального провадження №0000170 від 12.11.2023 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1434,00 гривень за проведення судової експертизи.

Вирок набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя Арбузинського

районного суду ОСОБА_1