1-кп/205/496/24
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська
У Х В А Л А

18 січня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів під час розгляду об`єднаного кримінального провадження № 0001510 від 27.09.2023 та №0001598 від 13.10.2023 стосовно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дніпропетровську, громадянина України, який має неповну середню освіту, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз: 02.02.2023 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 304, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України (далі КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні, в порядку ст. 331 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), прокурор заявив клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченому ОСОБА_4 та строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 , яке мотивував наявністю ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК, запобігти яким можливо лише шляхом застосування до обвинувачених виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили застосувати альтеративний запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою мотивуючи це недоведеністю ризиків, на які посилається прокурор, а також наявними соціальними зв`язками обвинуваченого ОСОБА_4 .

Обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник та законний представник не заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Потерпілі у судове засідання не з`явились, надали суду заяву про проведення судового засідання у їх відсутність, що не перешкоджає розгляду клопотання у відсутність потерпілих.

Заслухавши заявлене клопотання, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши їх доводи та обґрунтування, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали провадження суд доходить висновку, що обґрунтування, викладені у клопотанні прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу знайшли своє повне підтвердження під час розгляду справи, а доводи клопотання сторони захисту є неприйнятними, з огляду на таке.

Так, суд бере до уваги, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні умисних, корисливих кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК, належать до категорії тяжких злочинів, за які законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком до 10 років, а тому розуміючи можливе застосування такого суворого покарання, у разі визнання їх винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 можуть перейти на нелегальне становище та переховуватися від суду.

При цьому, зазначений ризик об`єктивно збільшується з урахуванням ведення в Україні військового стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом, а тому вказаний ризик також є доведеним, оскільки судовий розгляд у даному кримінальному провадженні тільки розпочато, судом не допитано свідків сторони обвинувачення, а тому обвинувачені, потенційно, можуть впливати на них, з метою схилити їх до зміни показів на власну користь, а тому існування вказаного ризику, на переконання суду, прокурором також доведено у повному обсязі.

Погоджується суд й з посиланням прокурора на наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, з огляду на ту обставину, що останній офіційно не працевлаштований та легального джерела доходу не має, йому інкриміновано вчинення корисливих кримінальних правопорушень, він раніше неодноразово судимий, в тому числі й за вчинення аналогічних злочинів, йому інкриміновано вчинення цього кримінального правопорушення в період іспитового строку за попереднім вироком, у зв`язку з чим суд доходить висновку про можливість продовження вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_4 , тобто про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Відповідно до ст. 178 КПК, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, а обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, офіційно не працевлаштовані, мають постійне місце мешкання та реєстрації. В той же час, зазначені обставини існували і на момент вчинення інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, однак не стали стримуючими факторами, які б змогли запобігти їх вчиненню, у зв`язку з чим відповідні доводи сторони захисту є неприйнятними.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку тримання під вартою та обвинуваченому ОСОБА_3 строку домашнього арешту, суд повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжних заходів, враховує ступінь тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК і вважає, що саме такі запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та запобігти встановленим ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, особу обвинуваченого ОСОБА_4 та стадію судового розгляду, суд вважає за недоцільне визначення застави обвинуваченому ОСОБА_4 , як альтернативного запобіжного заходу, оскільки, на переконання суду вказаний запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 .

Підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК судом не встановлено.

Керуючись ст. ст. 181, 183, 199, 331, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 17 березня 2024 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 діб, тобто до 18 березня 2024 року включно.

Ухвала суду в частині продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1