Справа № 372/3157/23
Провадження 1-кп-303/23
ухвала

Іменем України

31 жовтня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0000706 від 13 березня 2023 року відносно особи, стосовно якої необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який офіційно не працює, неодруженого, з повною середньою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично проживає адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В :

10.03.2023 року близько 13 годині 43 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись в торговому залі магазину «Велмарт» (ТОВ «ФУДКОМ»), який розташований за адресою: Київська область, м. Обухів, вул. Київська, будинок №119, в умовах воєнного стану, який введено Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX в Україні з 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який відповідно Указу Президента України №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затвердженого Законом України від 07 лютого 2023 року № 2915-IX продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, шляхом вільного доступу, таємно викрав з торгівельного стелажу магазину портативний зарядний пристрій 20 000 mAh PD 20W 2BB186S БМГ, в кількості 1 шт., вартістю 1559,50 гривень (тисячу п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень п`ятдесят копійок), який поклав до своєї лівої кишені штанів та пройшовши касову зону покинув приміщення магазину, не оплативши вищевказаний товар.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення суспільно-небезпечного діяння зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподів ТОВ «ФУДКОМ» майнову шкоду на вищевказану суму.

Вищевказані дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурорка звернулась до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру, оскільки під час досудового розслідування встановлено, що він вчинив суспільно-небезпечні діяння у стані неосудності.

Під час судового розгляду особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 у присутності захисника визнав обставини, які викладені у фабулі клопотання прокурора.

Захисник проти задоволення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу не заперечував.

Під час судового розгляду прокурором надані письмові докази, які безпосередньо досліджені судом, та у повній мірі підтверджують обставини вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння за ознаками ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, у судовому засіданні, шляхом дослідження документів та висновків експертиз, встановлено, що 10 березня 2023 року мало місце суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, яке вчинене саме ОСОБА_5 .

Разом з тим, згідно правової позиції Європейського суду з прав людини викладеної у п.18 справи "G.v.France", п.39 "Halilovic v.Bosnia and Herzegovina", почуття неповноцінності й безсилля, яке є типовим для особи, що страждає на психічні розлади, вимагає підвищеної уваги в контексті питання щодо дотримання вимог Конвенції.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03 червня 2005 року №7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ст. 96 КК) - висновку судово-медичної експертизи.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів - психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Згідно висновку проведеної судово-психіатричної експертизи №274 від 21.06.2023, проведеної експертами КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» смт. Глеваха Фастівського району Київської області, ОСОБА_5 , на даний час та під час інкримінованих йому дій страждає на хронічне психічне захворювання-шизофренію, параноїдну форму ( F20.0 за МКХ-10), і тому останній в період інкримінованих йому дій не міг та не може в даний час усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На теперішній час ОСОБА_5 страждає на хронічне психічне захворювання шизофренію, параноїдну форму, безперервний перебіг (F20.0 за МКХ-10), через що він не може усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Наведені у вищевказаному висновку експертизи обставини надають суду достатні підстави визнати ОСОБА_5 неосудним.

Відповідно до дослідженого судом висновку судово-психіатричної експертизи №274 від 21.06.2023 року, на час вчинення суспільно небезпечних діянь та на час проведення експертизи ОСОБА_5 страждав на психічний розлад, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними. Тобто, у ОСОБА_5 встановлено наявність як медичного критерію (хронічне психічне захворювання), так і інтелектуальної й вольової ознак юридичного критерію (нездатність усвідомлювати свої дії та свідомо керувати ними).

Саме на підставі вказаних обставини, суд зробив висновок про вчинення ОСОБА_5 суспільно небезпечного діяння у стані неосудності та, як наслідок, необхідність застосування щодо останньої примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії, або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема, до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру - госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Згідно ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Враховуючи, що ОСОБА_5 за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку клопотання прокурора доцільно задовольнити.

Окрім цього прокурором заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах що виключають небезпечну поведінку обвинуваченого ОСОБА_5 , а саме поміщення до Комунального некомерційного підприємства «Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання», яке розташоване за адресою: Київська обл., смт. Глеваха, вул. Вокзальна, буд. 8, до набрання ухвалою законної чинності.

Захисник та ОСОБА_5 проти задоволення вказаного клопотання заперечували.

Відповідно до Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований судом такий запобіжний захід як поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 508 КПК України передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби. Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Враховуючи, що ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав, що немає постійного місця проживання, іноді обираючи в якості місць ночівлі відкриту місцевість, за адресою своєї реєстрації не з`являється, певний період часу знаходився в розшуку в цьому кримінальному провадженні, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та обрати відносно нього запропонований прокурором запобіжний захід.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України. .

Керуючись ст.19, 92, 93, 94, ч.1 ст.297 КК України, ст.124, 369-372, 512, 513, 516 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 березня 2023 року за №0000706 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення у стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.185 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання цією ухвалою законної чинності запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме поміщення до Комунального некомерційного підприємства Київської обласної ради «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» (Київська область, смт. Глеваха, вул. Вокзальна, буд. 8. В цій частині ухвала підлягає негайному виконанню.

Виконання ухвали в частині запобіжного заходу доручити уповноваженим працівникам Обухівського РУП ГУНП в Київській області.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Суддя ОСОБА_1