№ 1-кп/183/1805/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження №0001016 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-технічну освіта, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:

- 18.04.2004 Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки,

- 28.09.2005 Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін 1 рік 6 місяців за вироком Новомосковського міського суду від 18.03.2004, до відбуття остаточно призначено 4 роки 6 місяців позбавлення волі,

- 22.12.2005 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ст. 69, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України даним вироком поглинено вирок Новомосковським міським судом Дніпропетровської області від 28.09.2005, до відбуття остаточно призначено 4 роки 7 місяців позбавлення волі, з зарахуванням терміну тримання під вартою в період з 29.11.2003 до 18.03.2004. 27.04.2007 звільнений з Снігурівської виправної колонії Миколаївської області №5 на підставі постанови Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20.04.2007, вид: умовно-достроково, невідбутий термін 2 роки 11 днів, з приміткою ст.107 КК України,

- 20.06.2008 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий термін покарання у вигляді 6 місяців за вироком Новомосковського міськрайонного суду від 22.12.2005, до відбуття остаточно призначено покарання 4 роки 6 місяців позбавлення волі. 16.09.2011 звільнений з Солонянської виправної колонії Дніпропетровської області № 21 на підставі постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 08.09.2011, ст. 81 КК України, вид: умовно-достроково, невідбутий термін 6 місяців 13 днів,

- 11.04.2013 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. 09.03.2016 звільнений з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області № 94 у зв`язку з відбуттям терміну покарання;

- 08.05.2020 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15, ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі.

-21.03.2019 Новомосковським міськрайоннимсудомДніпропетровської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

- 06.01.2021 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185,ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України часткового складання призначеного покарання від 08.05.2020 до відбуття остаточно призначено 4 роки 2 місяці.

24.03.2023 року звільнений з виправної колонії №94 за відбуттям строку покарання

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався.

24 липня 2023 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де побачив через незачинені на замок двері гаражу ланцюгову бензопилу «Kentavr» модель БП-4521 ТН, що належить ОСОБА_6 та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, а саме вищевказаної ланцюгової бензопили.

Після чого, ОСОБА_3 перебуваючи у вказаний час та місці, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, проник до приміщення гаражу, через незачинені на замок двері гаражу де взяв викрав ланцюгову бензопилу «Kentavr» модель БП-4521 ТН, вартістю 1827 гривень. Після чого, ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1827 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в пред`явленому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у скоєному щиро кається,готовий нести відповідальність, передбачену законом, відшкодував завдану шкоду потерпілому і сприяв досудовому розслідуванню, бо зразу розповів про крадіжку та вказав де знаходиться бензопила. В час вказаний у обвинувальному акті він прийшов до потерпілого додому, трохи побувши, пішов в магазин. Коли повернувся, то потерпілий спав, він взяв з гаражу бензопилку та виніс з двору і потів продав незнайомому чоловікові. Всі обставини вірно викладені в обвинувальному акті,.

В судове засідання потерпілий ОСОБА_6 не з`явився, надав заяву про розгляд кримінального провадження в йоговідсутність.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють вищенаведені обставини та наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушеннявстановленою та доведеною, його дії підлягають кваліфікації за ч. 4 ст. 185КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно,в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у приміщення.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та його суспільно небезпечні наслідки, сукупність усіх обставин у справі, дані про особу обвинуваченого. Так, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив тяжкий злочин,за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, на обліку у лікарів не перебуває.

Суд встановив пом`якшуючі покарання обставини добровільне відшкодування завданих збитків та щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_3 своєї протиправної поведінки, беззаперечному визнані вини обвинуваченим та готовністю підлягати кримінальній відповідальності.

Обставинами, що обтяжують покарання суд визнає рецидив злочинів.

Таким чином, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, відсутності обставин, що пом`якшують покарання, особи обвинуваченого, суд не знаходить підстав для призначення йому покарання із застосуванням положень ст. ст. 69, 75 КК України, і вважає, що покарання обвинуваченому за вчинений злочин повинно бути призначено виключно у виді позбавлення волі на певний строк. Суд враховує,що ОСОБА_3 , маючи судимості та відбуваючи неодноразово покарання у виді позбавлення волі,вчинив злочин в короткий термін, після звільнення з місця відбування покарання, де відбував покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, суд, враховуючи всі обставини справи, вважає за можливе обмежитись мінімальним покаранням відповідно до санкцій ч. 4 ст. 185 КК України. Таке покарання, на переконання суду, буде відповідати обставинам справи, тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, а також є справедливим.

Вирішуючи долю речових доказів відповідно до ст. ст. 100, 374 КПК України суд вважає, щоланцюгову бензопилу «Kentavr» модель БП-4521 ТН та гарантійну книжку наланцюгову бензопилу «Kentavr» залишити потерпілому ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 349, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушеннята призначити покарання за ч.4 ст. 185 КК України п`ять років позбавлення волі.

Початок відбуття строку покарання рахувати з дня затримання ОСОБА_3 з 31 серпня 2023 року.

Врахувати в строк відбування покарання час знаходження ОСОБА_3 вартою з 31 серпня 2023 року, з розрахунку день за день.

Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_3 ,залишити до вступу вироку в законну силу.

Речові докази :ланцюгову бензопилу «Kentavr» модель БП-4521 ТН та гарантійну книжку наланцюгову бензопилу «Kentavr» залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ст. 349 КПКУкраїни.

Копії вироку видати обвинуваченому, прокурору негайно, після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1