справа № 489/1623/23
провадження №1-кп/489/497/24
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу

14 лютого 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження міста Миколаєва, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимий в останнє 21.11.2018 Миколаївським районним судом Миколаївської області, на підставі статті 81 КК України, звільненого умовно-достроково з невідбутим строком 2 роки 6 місяців 15 днів, відносно якого Васильківським ВП ГУНП в Київській області та ВП № 1 МРУП ГУНП в Миколаївській області направлено до суду обвинувальні акти за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.289, ч.4 ст.296 КК України та за ч.2 ст.125 КК України, відповідно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

в присутності:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

Прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою на 60 днів, який спливає 18.02.2024, так як ризики, які були підставою для його обрання і подальшого продовження переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень, не зменшилися і не змінилися.

На підтвердження ризиків прокурором вказано на те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні корисливого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 8-ми років. Обвинувачений ніде не працює, немає постійного джерела доходів та ухилявся від органу досудового розслідування, а також немає стійких соціальних зв`язків. Обвинувачений особисто знайомий з свідками вчиненого ним кримінального правопорушення та йому достеменно відомо де вони проживають і їх місце роботи, а тому може вчиняти на них вплив. Крім того, ОСОБА_3 неодноразово засуджувався за вчинення кримінальних правопорушень та має не погашені у встановленому законом порядку судимості, що свідчить про стійку протиправну поведінку останнього.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували через недоведеність заявлених ризиків та можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Посилаючись на тривалість перебування під вартою, відсутність доказів впливу на інших учасників зі сторони обвинуваченого та наявність соціальних зв`язків і постійного місця проживання, просили змінити запобіжний захід на не пов`язаний з триманням під вартою.

Потерпілий просив задовольнити клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов висновку, що підстави для збереження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою, суд враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися.

Тримання під вартою, згідно ст. 183 КПК України, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання і подальшого продовження обвинуваченому запобіжного заходу, які свідчать про достатність підстав вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підтвердженням цьому є те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання до восьми років позбавлення волі. До затримання офіційно працевлаштований не був, немає постійного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків. Обвинувачений знайомий з свідками вчиненого ним кримінального правопорушення, а тому може вчиняти на них вплив. Крім того, ОСОБА_3 неодноразово був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень та має не погашені у встановленому законом порядку судимості, що свідчить про стійку протиправну поведінку останнього. Також в даному кримінальному провадженні ухилявся від органу досудового розслідування, внаслідок чого перебував у розшуку.

Враховуючи, що застосування запобіжних заходів має на меті забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а до завершення строку дії попередньої ухвали щодо тримання ОСОБА_3 під вартою судовий розгляд не може бути завершений, за наявності доведеності ризиків, передбачених п.п. 1. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає наявними підстави для збереження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням нового строку, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, не забезпечить запобігання вказаним ризикам.

Доводи захисту, з урахуванням наведеного вище, не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу на більш м`який.

Керуючись ст.ст. 331, 372 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 13 квітня 2024 року (включно).

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення

Суддя ОСОБА_1