Справа№ 953/6276/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові у режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001800 від 02.09.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Омутне Мурашинського району Кирівської області Російської Федерації, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, який до затримання фактично мешкав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 1) 04 січня 2021 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік; 2) 06 квітня 2021 року Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у виді 1 року і 6 місяців обмеження волі, залишеного без змін ухвалою Харківського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року; 3) 05 травня 2023 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 ст.71, 72 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, вирок скасований у частині призначення покарання на підставі вироку Полтавського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року та призначено остаточне покарання за ч. 2 ст. 185 ст.71, 72 КК України у виді 5 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

01 вересня 2022 року близько о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні насліди і свідомо бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, оголошеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, який продовжувався неодноразово, зокрема на підставі Указу Президента України від 06 листопада 2023 року № 734/2023, затвердженого Законом України від 08 листопада 2023 року № 3429-ІХ, яким продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, прибув до супермаркету «Фоззі», що розташований у торгівельному центрі «Комфі» за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 9, що належить ТОВ «Експансія», та шляхом вільного доступу взяв у м`ясному відділі кусок м`яса свинячого ошийку без кістки, вагою 3,098 кг.

Після чого, ОСОБА_3 помістив вищевказаний товар до свого рюкзака, пішов до каси та, не розрахувавшись за товар, намагався вийти з приміщення супермаркету «Фоззі», тим самим вчинив всі необхідні дії, які вважав необхідними для реалізації свого умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, однак не довів його до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки після виходу з території супермаркету «Фоззі», вінбув зупинений співробітниками охорони магазину.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

На підставі ст. 325 КПК України за погодженням із учасниками судового провадження судовий розгляд проведений за відсутності представника потерпілої сторони ТОВ «Експансія» ОСОБА_6 , який надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб скоєння кримінального правопорушення, а також форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального правопорушення відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз, речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Вивченням даних про особу ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, яке полягає у тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого ним кримінального правопорушення, у скоєному щиросердечно розкаявся, критично оцінює свою протиправну поведінку, осуджує її та бажає залагодити провину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують його покарання, відсутні.

За змістом ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд згідно з вимогами статей 65-67 КК України з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання враховує характер і ступінь тяжкості скоєного правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, характер діяння, форму й ступінь вини обвинуваченого, а також, дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, репутацію, у зв`язку з чим суд вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах, встановленого санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується і яка передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, яке йому належить відбувати реально, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо лише в умовах ізоляції останнього від суспільства.

За змістом ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання призначається за правилами, визначеними частинами 1-3 цієї статті.

На теперішній час ОСОБА_3 відбуває покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05 травня 2023 року, який скасований у частині призначення покарання та призначено покарання вироком Полтавського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року, яким ОСОБА_3 засуджений за ч. 2 ст. 185 ст. 71, 72 КК України до 5 років позбавлення волі. Строк покарання ОСОБА_3 обчислюється з 05 травня 2023 року. Вказаний вирок набрав законної сили.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 інкриміноване йому кримінальне правопорушення вчинив до ухвалення вироку Октябрського районного суду м. Полтави від 05 травня 2023 року (з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року), тому остаточне покарання обвинуваченому необхідно призначити згідно з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави 05 травня 2023 року (з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року) більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, зарахувавши у строк остаточно призначеного покарання покарання частково відбуте обвинуваченим за попереднім вироком.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався, а обвинувачений відбуває покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05 травня 2023 року (з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року), тому суд не вбачає підстав для обрання міри запобіжного заходу. Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст.124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст.349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Октябрського районного суду м. Полтави 05 травня 2023 року (з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року) більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування призначеного ОСОБА_3 покарання рахувати з дня ухвалення вироку 29 січня 2024 року.

У строк відбування покарання за цим вироком повністю зарахувати частково відбуте покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави 05 травня 2023 року (з урахуванням вироку Полтавського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року), а саме з 05 травня 2023 року по 28 січня 2024 року включно.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ФОП ОСОБА_7 (IBAN НОМЕР_1 , МФО НОМЕР_2 , код ЄДРПОУ ) витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 367М від 03 вересня 2022 року у розмірі 566,31 грн.

Речові докази:

-кусок м`яса свинячого ошийку без кістки, вагою 3,098 кг вважати повернутим ТОВ «Експансія»;

-DVD-R диск з відеозаписом зберігати у матеріалах кримінального провадження № 0001800 від 02.09.2022.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 діб з дня його проголошення, а засудженим - в той же строк з часу отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1