Провадження №1-кс/522/4200/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ГО «ЗА ПРАВО ЖИТИ», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси 03.07.2023 року, надійшла скарга ГО «ЗА ПРАВО ЖИТИ», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в порядку ст.303 КПК України на бездіяльність прокурора, відповідно якої просили зобов`язати облпрокурора внести в ЄРДР відомості про вчинені суддівські злочини, які викладені у заяві від 22.06.2023 року, та не пізніше 24 годин надати витяг з ЄРДР.

В обґрунтування скарги назначено наступне.

23 червня 2023 р. на ім`я ОСОБА_6 облпрокурора ОСОБА_7 була подана заява в порядку ст. 214 КПК України та зареєстрована в Одеській обласній прокуратурі за №36446 від 26.06.2023 року. Резолюцією керівника облпрокуратури 27 червня був призначений виконавець ОСОБА_8 . Пройшов майже тиждень, а відомості до ЄРДР ще не внесені, ніхто одеським прокурорам не дозволяв спотворювати заяву, подану до прокурора в порядку ст. 214 КПК України, та ніхто не мав права перекручувати її на звернення громадян.

В судовому засіданні скаржники підтримали подану скаргу, просили задовольнити з наведених підстав.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги був повідомлені належним чином.

Розглянувши скаргу, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасник кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ст.5 КПК України, процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність, зокрема слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні з наданих матеріалів встановлено, що скаржниками складено заяву (в порядку ст. 214 КПК України» на 6 арк., за підписом керівника ГО «ЗА ПРАВО ЖИТИ» ОСОБА_3 та потерпілих осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 від 22.06.2023 року, також скаржниками надано копію першого аркушу заяви де рукописно зазначено адресат «Одеському облпрокурору Олексію Химченко, ГУ УСБУ в Одеській області». Також на зазначеній копії зазначено, що «заяву прийнято о 15:06 черговим слідчим старшим слідчим в ОВС СВ УСБУ в Одеській області п/п-к юстиції ОСОБА_9 23.06.23р.».

Отже, з наведеного можливо встановити, що скаржники надали підтвердження подання заяви (в порядку ст. 214 КПК України) до ГУ УСБУ в Одеській області, відомості щодо подачі зазначеної заяви до Одеської обласної прокуратури відсутні.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч.5 ст.214 КПК України).

Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.09.2021 у справі №556/450/18.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб, вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

Враховуючи заявлені вимоги скаржників про зобов`язання Одеського обласного прокурора, без надання підтвердження щодо подачі такої заяви належному адресату, слідчий суддя позбавлений можливості перевірити бездіяльність прокурора.

Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчий суддя вважає, що така поведінка скаржників, а саме звернення до суду зі скаргою на бездіяльність прокурора, без надання підтвердження щодо подачі заяви (в порядку ст. 214 КПК України) належному адресату, бездіяльність якого оскаржується, є проявом безвідповідальності та суперечить цілі права на звернення із повідомленням про вчинений злочин, передбачених ст.ст.60, 214 КПК України. Дії скаржників очевидно вказують на зловживання ними процесуальними правами, не відповідають вимогам ст.214 КПК України, тому скарга на бездіяльність прокурора не підлягає задоволенню з наведених підстав.

Керуючись ст. ст. 214-216, 220, 303-307 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ГО «ЗА ПРАВО ЖИТИ», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора, стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

Ухвала протягом п`яти днів може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1