УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2023 м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Солом`янського районного суду міста Києва за адресою м. Київ, вул. Максима Кривоноса, 25 клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, без постійного місця проживання, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, не судимого в силу вимог ст. 89 КК України,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 23.10.2023 р. приблизно о 12 год. 30 хв. на території парку Уманський біля залізничної дороги за адресою м. Київ, бульвар Чоколівський, 42-Б, під час спільного вживання спиртних напоїв, між раніше знайомими ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виникла словесна суперечка. Під час словесного конфлікту, ОСОБА_7 словесно ображав ОСОБА_4 , нецензурно висловлювався та спонукав останнього піти з місця спільного вживання спиртних напоїв, внаслідок чого між ОСОБА_7 та ОСОБА_4 був словесний конфлікт, в ході якого у останнього виник злочинний умисел, направлений на спричинення тілесного ушкодження ОСОБА_7 . Так, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесного ушкодження потерпілому, небезпечного для життя в момент заподіяння, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 , 23.10.2023 р. приблизно о 13 год. 00 хв., знаходячись на території парку Уманський біля залізничної дороги за адресою м. Київ, бульвар Чоколівський, 42-Б, діставши кухонний ніж з руків`ям чорного кольору з кишені своєї кофти, в яку був одягнений, та тримаючи його у правій руці, підійшов до ОСОБА_7 , який в цей час сидів на землі, та ставши навпроти останнього, наніс потерпілому один удар ножем по шиї, після чого зник з місця вчинення кримінального правопорушення. Зазначається, що в результаті протиправних дій ОСОБА_4 відповідно до довідки КНП «Олександрівська клінічна лікарня м. Києва» від 23.10.2023 р. за №2203397, у ОСОБА_7 спричинені тілесні ушкодження у виді проникаючого колото-різаного поранення передньої поверхні шиї з пошкодженням трахеї. При цьому, відповідно до пункту 2.1.3 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 за № 6, до ушкоджень, що небезпечні для життя, належать: ушкодження великих кровоносних судин, аорти, сонної (загальної, внутрішньої, зовнішньої) артерій чи вен, що їх супроводять. Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме у умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами. Зазначається, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний може переховуватиметься від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку; вчиняти інше кримінальне правопорушення. На той факт, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказує те, що повідомлена підозра повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі. Тобто, перебуваючи на волі, підозрюваний може зникнути від органів слідства та суду, усвідомивши невідворотність значного строку покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення. Крім того, останній не має міцних соціальних зв`язків, не працює, не одружений, зловживає алкогольними напоями, не має зареєстрованого місця проживання. На той факт, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків, з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин, вказує те, що він підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти здоров`я особи, тобто підозрюваний здатний до вчинення дій насильницького характеру. Вплив підозрюваного на потерпілого та свідків вказаного кримінального правопорушення може сприяти уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності. На той факт, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що останній, за версією органу досудового розслідування, вчинив тяжкий злочин, а тому з метою його переховування та впливу на потерпілого та свідків може продовжити злочинні дії. Домашній арешт не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ще й тому, що вказаний запобіжний захід не зможе запобігти ризикам вчинення інших злочинів, переховування від органу досудового розслідування. З цієї ж позиції недостатнім є і застосування інших більш м`яких запобіжних заходів. Більш м`які запобіжні заходи призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органу досудового розслідування і суду, впливати на розслідування кримінального провадження. Вказаним ризикам може запобігти тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання з підстав та за обставин, викладених в клопотанні, наполягав на його задоволенні. Зазначив, що потерпілий перебуває у реанімаційному відділенні лікарні. Також, прокурор зазначила, що підозрюваний без постійного зареєстрованого місця проживання, до часу його затримання вів бродяжий спосіб життя, ніде офіційно не працював, не одружений та дітей не має, що вказує на відсутність в останнього стійких соціальних зв`язків, кримінальне правопорушення вчинив у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою обставиною.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечували у задоволенні клопотання прокурора, зазначили, що підозрюваний в силу ст. 89 КК України не судимий, зобов`язується сумлінно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, обґрунтованість пред`явленої підозри стороною захисту не оспорюється. У зв`язку із викладеними обставинами, сторона захисту просить застосувати до підозрюваного більш м`які запобіжні заходи або домашній арешт, або особисте зобов`язання.

Дослідивши клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали кримінального провадження, якими слідчий обґрунтовував доводи клопотання, заслухавши позиції прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що у провадженні Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0003020 від 23.10.2023 р., зареєстровані в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Відповідно до інформації, зафіксованої у Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідує, що 23.10.2023 р. до Солом`янського УП ГУНП у м. Києві надійшло повідомлення про те, що 23.10.2023 р. о 17:01 за адресою м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, буд. 48а, невстановлена особа нанесла гр.. ОСОБА_7 тілесне ушкодження у виді різаної рани передньої поверхні шиї з пошкодженням трахеї /а. с. 6/.

01.11.2023 р. ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто в умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння /а. с. 51-52/.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано докази, які досліджені слідчим суддею у судовому засіданні: рапорт, медична довідка від 23.10.2023 р. за № 2203397, відповідно до якої слідує, що ОСОБА_7 поступив до відділенні полі травми КНП «ОКЛ м. Києва» 23.10.2023 р. по КШД, діагноз: проникаюча, колото-різана рана передньої поверхні шиї з пошкодженням трахеї, протокол огляду місця події від 23.10.2023 р., протокол огляду місця події від 23.10.2023 р., протокол огляду місця події від 24.10.2023 р., протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 від 01.11.2023 р., протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 24.10.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 30.10.2023р., протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.10.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 28.10.2023 р., протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.10.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 25.10.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 24.10.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 24.10.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 24.10.2023 р., протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 24.10.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_15 , протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.11.2023 р., протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 24.10.2023 р., протокол огляду предмета від 01.11.2023 р., протокол огляду предмета від 01.11.2023 р., протокол допиту підозрюваного від 01.11.2023 р., довідки до протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками /а. с. 8-61/.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, викладені в його рішеннях.

Поняття «обґрунтована підозра» наведено в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, які могли б об`єктивно зв`язувати ОСОБА_4 з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Як вбачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу, окрім обґрунтованої підозри, є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, при розгляді клопотання слідчого, судом встановлено, що існують ризики, передбачені п. п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, про які зазначає слідчий у поданому клопотанні (ризики того, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення).

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання. Так, у рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Згідно із положеннями рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року за № 14-рп/2003 при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу разом з іншими обставинами враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, належить до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого підозрюваному може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може йому загрожувати у випадку встановлення на підставі вироку суду винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підозрюваний може вчиняти дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду, та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин справи, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При оцінці вказаних ризиків, слідчим суддею враховано те, що підозрюваному відомі анкетні дані свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, що вказує на те, що підозрюваний може вживати заходів, спрямованих на вплив на вказаних осіб з метою зміни останніми своїх показів, наданих слідчому. Крім того, слідчим суддею враховано, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відповідно до змісту повідомлення про підозру вчинено за обтяжуючих обставин, у стані алкогольного сп`яніння.

При постановленні ухвали, слідчим суддею враховано особу підозрюваного, який раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, не судимий в силу вимог ст. 89 КК України, не має зареєстрованого та постійного місця проживання у м. Києві, не одружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх осіб, офіційно не працевлаштований та суспільно-корисною працею не займається, що вказує на відсутність у підозрюваного стійких соціальних зв`язків, які могли б бути стримуючим фактором для підозрюваного з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки на стадії досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що потерпілий перебуває у реанімаційному відділенні лікарні із діагнозом проникаюча, колото-різана рана передньої поверхні шиї з пошкодженням трахеї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Із врахуванням вищевикладеного, та стадії досудового розслідування, на якій перебуває кримінальне провадження, на переконання слідчого судді, інший із більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання під вартою, не може забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, та задоволення клопотання слідчого.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176-179, 193, 194, 197, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 31 грудня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Ухвала діє до 31 грудня 2023 року включно та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його фактичного затримання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту проголошення ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1