Єдиний унікальний номер справи № 201/693/23
Номер провадження № 1-кп/201/464/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2023 року м. Дніпро

вул. Паторжинського, 18-а

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілого - ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника потерпілого - ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесені 14 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000472 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого середньо-технічну освіту, одруженого, працюючого менеджером зі збуту в ТОВ «М.К. - Сервіс-Груп», раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

14 вересня 2022 року об 11 годині 22 хвилин ОСОБА_8 керуючи технічно справним автомобілем «LAND ROVER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить йому, рухався у крайній лівій смузі по проїзній частині вул. Набережна Перемоги у м. Дніпро, з боку вул. Селянського Узвозу в напрямку до вул. Космічна, по сухому асфальтобетонному покриттю, яке має по чотири смуги для руху у кожному напрямку, з дорожньою розміткою 1.1 та 1.5 ПДР України, де в районі будинку №44 у відведеному для виконанні розвороту місці здійснив зупинку транспортного засобу для виконання маневру розвороту ліворуч.

В цей же час у зустрічному напрямку, у другій смузі для руху проїжджої частини вулиці Набережна Перемоги з боку вул. Космічна у напрямку вул. Селянського Узвозу у м. Дніпро, в порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху України, рухався із перевищенням дозволеної на даній ділянці дороги швидкістю в 70 км/год., а саме не менше ніж 93 км/год., мотоцикл «LIFAN» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

Приблизно об 11 годині 22 хвилини 14 вересня 2022 року, перебуваючи в районі будинку № 44 на проїжджій частині вулиці Набережна Перемоги в м. Дніпро Дніпропетровської області, водій ОСОБА_8 , керуючи автомобілем «LAND ROVER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи злочинну недбалість, так як повинен був і міг передбачити настання суспільно небезпечних наслідків, але не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, не врахував дорожню обстановку, щоб мати можливість постійно контролювати його рух і безпечно керувати ним, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав здійснювати маневр розвороту керованого ним автомобіля, для виїзду на зустрічну смугу, не впевнившись в безпеці маневру, виїхав на зустрічну смугу для руху, в результаті чого в районі будинку № 44 по вул. Набережна Перемоги сталося зіткнення правою передньою частиною керованого ним автомобіля із лівою бічною частиною мотоциклу «LIFAN» реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

Своїми діями водій ОСОБА_8 грубо порушив вимоги п. п. 1.З., 1.5., 2.3. б), 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

п. 1.3.: «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5.: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3.: Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1.: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 10.4.: «Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот».

Порушення п. п. 10.1, 10.4 Правил Дорожнього руху водієм ОСОБА_8 знаходиться у причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, внаслідок якої водій мотоциклу ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми кінцівок, садна в проекції правої клубової кістки, відкритих переломів лівої великогомілкової та малогомілкової кісток у нижній третині зі зміщенням уламків та ранами в проекції переломів по задній поверхні лівої гомілки, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Дії ОСОБА_8 , які виразилися порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю та підтвердив фактичні обставини дорожньо-транспортної події, викладені в обвинувальному акті. Суду показав, що 14 вересня 2022 року він приїхав до м. Дніпра. Так як він із м. Харкова, точну назву вулиць у м. Дніпро він не знає. В цей же день приблизно об 11 годині на своєму автомобілі «LAND ROVER» реєстраційний номер НОМЕР_1 він рухався по вул. Набережна Перемоги, як зазначено в обвинувальному акті, здійснюючи маневр розвороту, пропустив всі транспортні засоби та почав на невеликій швидкості здійснювати маневр розвороту, однак, в цей час відчув удар в праву частину свого автомобіля. Після зіткнення він зупинився, вийшов з автомобіля та побачив лежачого потерпілого з пошкодженою ногою та мотоцикл. В цей момент збіглися перехожі, одного з яких він попросив викликати швидку допомогу, так як вважав, що це буде швидше, адже він не місцевий і йому буде важко пояснити лікарям, де знаходиться місце дорожньо-транспортної події. Далі він викликав працівників поліції. Зазначив, що до приїзду лікарів він приносив потерпілому воду. Через деякий час на місце дорожньо-транспортної пригоди приїхав батько потерпілого, з яким вони обмінялись телефонами та ОСОБА_6 поїхав в лікарню до сина, а він залишився на місці. В той же день ввечері, після того, як всі необхідні процесуальні дії закінчилися і він здав аналізи на перевірку його стану на наявність алкоголю чи наркотиків, він зателефонував ОСОБА_6 і вони домовилися про зустріч у лікарні в той же день. Під час зустрічі він повідомив ОСОБА_6 , що визнає свою провину та готовий повністю відшкодувати заподіяну шкоду та оплатити лікування. Наступного дня він зателефонував ОСОБА_6 , який повідомив, що на проведення операції його сину необхідні грошові кошти у сумі 60 000 гривень. Він одразу ж перевів вказану суму на картку ОСОБА_6 . Крім того, він придбав потерпілому новий мобільний телефон замість того, який був розбитий в результаті дорожньо-транспортної події. Зазначив, що він намагався поспілкуватися з потерпілим ОСОБА_4 , однак батько останнього сказав, що всі питання необхідно вирішувати через нього, мотивуючи тим, що син зараз не в тому стані, щоб спілкуватися, тому свої вибачення приніс потерпілому пізніше.

При цьому, ОСОБА_8 не оспорював фактичні обставини інкримінованого йому злочину, підтвердив, що перед здійсненням маневру розвороту, не впевнився в безпеці такого маневру та виїхав на зустрічну смугу, чим порушив зазначені в обвинувальному акті Правила дорожнього руху.

В скоєному щиро розкаявся та вказав, що відшкодував потерпілому ОСОБА_4 та цивільному позивачеві ОСОБА_9 заявлену останніми матеріальну та моральну шкоду. При цьому, пояснив, що одразу ж в день дорожньо-транспортної пригоди під час зустрічі з батьком потерпілого повідомив, що він винуватий і готовий повністю оплатити лікування ОСОБА_10 , перерахував на картку ОСОБА_6 означену останнім суму грошових коштів у розмірі 60 000 гривень на проведення операції, а також придбав новий мобільний телефон потерпілому на заміну тому, що був розбитий внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В подальшому, ОСОБА_6 озвучив йому суму відшкодування у 5 000 доларів США, яку він не зміг одразу зібрати, в тому числі, через воєнний стан в країні та те, що на його утриманні знаходиться дружина та батьки-пенсіонери, тож оплатив цю суму в травні цього року.

Також, ОСОБА_8 зазначив, що він працює менеджером зі збуту в ТОВ «М.К. - Сервіс-Груп», його робота пов`язана безпосередньо з керуванням транспортними засобами, оскільки він займається передпродажною підготовкою автомобілів, проведенням тест-драйву та доставки між різними населеними пунктами або ж в межах міста Харків, та це є його єдиним джерелом доходу. Крім того, обвинувачений повідомив, що займається волонтерською діяльністю та допомагає ЗСУ, в тому числі, шляхом привезення автомобілів із західної частини України. Вказав, що на його утриманні знаходяться дружина, яка на даний час вагітна та його батьки, які є пенсіонерами. Просив врахувати ці обставини та не позбавляти його права керування транспортним засобом.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 суду показав, що 14 вересня 2022 року приблизно після 11 години він на мотоциклі «LIFAN», рухався по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпро. Рух здійснював у третій смузі для руху, якщо рахувати справа. Попереду свого руху він побачив білий автомобіль - кросовер, який стояв на островку для розвороту. Коли він почав наближатися до вказаного транспортного засобу, автомобіль почав здійснювати маневр розвороту, та він, з метою уникнення зіткнення, почав з`їжджати у другу смугу для руху, зміщаючись праворуч, однак, зіткнення уникнути не вдалося. Після чого, він опинився на землі, до нього підбігли перехожі, одного з яких він попросив зателефонувати батькові. Далі його забрала швидка та привезла до лікарні, де йому зробили операцію, так як у нього була зламана нога. Загалом стаціонарне лікування тривало два тижні. Потім, коли його виписали з лікарні, він ще місяць пересувався на милицях. 14 жовтня 2022 року він з матір`ю на поїзді виїхав у Нідерланди, оскільки вже давно мав намір працювати закордоном. На даний час проживає у Нідерландах та працює автослюсарем на СТО, однак, тяжку фізичну роботу не виконує через болі в нозі. Втім, повідомив, що проходив обстеження в лікарні у Нідерландах, однак, за результатами медичного обстеження лікарі сказали, що призначення додаткового лікування або ж інших реабілітаційних заходів він не потребує.

Зазначив, що водій автомобіля «LAND ROVER» до нього не підходив та в подальшому, не телефонував та не вибачився. Свої вибачення приніс лише в середині травня 2023 року, коли справа вже перебувала в суді. При цьому, підтвердив, що йому відомо про те, що обвинувачений через його батька передавав грошові кошти на його лікування, а також придбав йому новий мобільний телефон.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні стверджував, що не пам`ятає з якою швидкістю він рухався на мотоциклі, втім, не оспорював висновки експерта, яким встановлено факт перевищення ним швидкості руху та порушення Правил дорожнього руху перед зіткненням з автомобілем обвинуваченого. При цьому, зазначив, що водійське посвідчення отримав у 16 років, але керувати мотоциклом його навчив дідусь ще до отримання ним водійського посвідчення.

При цьому, потерпілий ОСОБА_4 спочатку наполягав виключно на призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у вигляді реального позбавлення волі, мотивуючи тим, що останній не вибачився і не відшкодував шкоду в заявленому у позові розмірі. В подальшому, після відшкодування обвинуваченим ОСОБА_8 у повному обсязі заявлених ним позовних вимог відмовився від позову та змінив свою позицію, просив застосувати до ОСОБА_8 покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі, проте, наполягав на обов`язковому позбавленні обвинуваченого права керувати транспортним засобом на максимальний строк, мотивуючи тим, що останній не вибачився перед ним одразу ж після дорожньо-транспортної пригоди.

Допитаний у судовому засіданні законний представник потерпілого ОСОБА_6 суду показав, що потерпілий ОСОБА_4 є його сином. Мотоцикл «LIFAN» належить ОСОБА_9 - дідусю його сина ОСОБА_10 , який знаходився у користуванні останнього. 14 вересня 2022 року він перебував на своєму робочому місці, йому зателефонували та повідомили, що його син потрапив у дорожньо-транспортну пригоду. Приїхавши на місце дорожньо-транспортної події, він побачив машину швидкої допомоги в якій лежав його син та в цей час його відвозили вже до лікарні. В лікарні син йому повідомив, що першу допомогу йому надавали перехожі, а ОСОБА_8 стояв поруч. Зі слів сина йому стало відомо, що останній рухався на мотоциклі «LIFAN» по вул. Набережній Перемоги у м. Дніпро, перед ним рухався автомобіль, який зупинився, він поїхав далі та в цей момент ОСОБА_8 на своєму автомобілі почав здійснювати маневр розвороту та він, з метою уникнення зіткнення, почав зміщатися праворуч, однак зіткнення не вдалося уникнути.

Зазначив, що у сина був перелам ноги, йому зробили операцію, на лікуванні він перебував два тижні. Після виписки з лікарні син пересувався на милицях, йому призначені масажі, знеболювальне та надані відповідні рекомендації, у тому числі, виключення фізичного навантаження на ногу. Через два тижні після виписки з лікарні - 14 жовтня 2022 року його син разом з матір`ю виїхав в Нідерланди до родичів.

Стверджував, що метою виїзду його сина за кордон було проходження додаткового лікування та реабілітції, яке не могли забезпечити лікарі в України, втім, пояснив, що до теперішнього часу будь-якого лікування або ж реабілітації, окрім обстеження, його син у Нідерландах не проходив. З яких причин вказати не зміг та жодних медичних документів або ж направлень лікарів на лікування за кордон не надав.

Окрім того, як на мету виїзду за кордон, посилався на наявність у ОСОБА_10 намірів працювати за кордоном, а також виповнення останньому 18 жовтня 2023 року - 18 років, що унеможливлювало б в подальшому перетин кордону України у зв`язку із введенням воєнного стану.

Також, законний представник потерпілого ОСОБА_6 підтвердив, що ОСОБА_8 після дорожньо-транспортної пригоди перевів на його картку зазначену ним суму грошових коштів - 60 000 гривень на проведення операції та лікування його сина, а також придбав новий мобільний телефон для ОСОБА_10 . Не заперечував, що дійсно не дав ОСОБА_8 спілкуватися з його сином, оскільки вважав це зайвим через те, що син знаходиться у лікарні. На даний час позовні вимоги його сина повністю відшкодовані, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає.

Висловлюючи свою позицію стосовно міри покарання обвинуваченому, законний представник спочатку наполягав виключно на призначенні ОСОБА_8 покарання у вигляді реального позбавлення волі, мотивуючи тим, що останній не відшкодував шкоду, спричинену його синові в заявленому у позові розмірі. При цьому, зазначив, що така позиція щодо призначення реальної міри покарання пов`язана виключно із невідшкодуванням обвинуваченим завданої шкоди.

В подальшому, після відшкодування обвинуваченим у повному обсязі заявлених його сином позовних вимог змінив свою позицію, просив застосувати до ОСОБА_8 покарання, не пов`язане з реальним позбавленням волі, проте наполягав на обов`язковому позбавленні обвинуваченого права керувати транспортним засобом на максимальний строк, мотивуючи тим, що останній не вибачився перед його сином одразу ж після дорожньо-транспортної пригоди та відшкодував шкоду тільки в травні цього року, що свідчить про відсутність щирого каяття у вчиненому.

Отже, окрім показань обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується дослідженими під час судового розгляду наступними доказами.

Із витягу з кримінального провадження № 0000472 встановлено, що 14.09.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України.

З рапорту інспектора УПП в Дніпропетровській області встановлено, що 14.09.2022 року об 11.37 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.09.2022 року об 11.36 годині за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Набережна Перемоги, буд. 42, водій автомобіля «LAND ROVER» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 », збив мотоцикліста. Заявником зазначено - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_4 .

З рапорту поліцейського ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 14.09.2022 року об 11.36 годині за адресою: м. Дніпро, Соборний район, вул. Набережна Перемоги, буд. 42, водій автомобіля «LAND ROVER» білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 », збив мотоцикліста, який керував мотоциклом червоного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 . Заявником зазначено - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_5 .

З рапорту інспектора чергового Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області встановлено, що 14.09.2022 року о 13.08 годині від лікаря ОСОБА_13 надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в`їхав у автомобіль «LAND ROVER» за адресою: АДРЕСА_2 . Швидка медична допомога доставила ОСОБА_4 до обласної дитячої лікарні.

Інформація, зазначена у вказаних рапортах повністю узгоджується із відповіддю ГУНП в Дніпропетровській області від 26.09.2022 року, наданою на запит слідчого в ході проведення досудового розслідування даного кримінального провадження щодо кількості викликів, які надійшли до служби 102 та осіб, які їх здійснили.

При цьому, дослідженням даної інформації встановлено, що виклик на службу 102 про дорожньо-транспортну подію першим здійснив обвинувачений ОСОБА_8 , що узгоджується із показами останнього наданими суду.

З відповіді КП «Обласний центр Екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпровської обласної ради» встановлено, що виклики з приводу ДТП за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 42, стосовно ОСОБА_4 були здійснені 14.09.2022 року об 11.25 годині з номеру телефону очевидця події - НОМЕР_6 , а також з номерів телефонів - НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_4 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , НОМЕР_11 .

При цьому, досліджена інформація узгоджується із показами обвинуваченого ОСОБА_8 , який пояснив, що після дорожнього-транспортної події він знаходився біля потерпілого та попросив перехожих викликати швидку, так як вважав, що місцеві жителі зможуть скоріше за нього зазначити диспетчеру місце та адресу цієї події, після чого він зателефонував до служби 102.

З протоколу огляду місця події від 14.09.2022 року з додатками до нього у вигляді схеми та фототаблиці встановлено, що слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області за участю понятих, в присутності ОСОБА_8 було проведено огляд ділянки місцевості, яка розташована на вул. Набережній Перемоги в м. Дніпро, поблизу електроопори № 169, де виявлено транспортний засіб «LAND ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому зафіксовані наступні пошкодження: пошкоджено передній бампер, відсутня решітка радіатора, пошкоджено лакофарбове покриття, а також транспортний засіб «LIFAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 , на якому зафіксовані наступні пошкодження: відсутні передні дзеркала, пошкоджено передню фару, подряпини на пластику, подряпини на бензобаку. Вказані транспортні засоби вилучені на МТТТ м. Дніпро за адресою: вул. Дніпросталевська, 22 К.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 4277 від 14.09.2022 року встановлено, що у ОСОБА_8 ознак сп`яніння не виявлено.

З висновку експерта № СЕ-19/104-22/28750-ІТ від 26.09.2022 року та додатку до нього у вигляді ілюстративної таблиці, складеного за результатами проведення експертизи технічного стану транспортного засобу встановлено, що на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «LAND ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебувають у працездатному стані.

З висновку експерта № СЕ-19/104-22/28746-ІТ від 26.09.2022 року та додатку до нього у вигляді ілюстративної таблиці, складеного за результатами проведення експертизи технічного стану транспортного засобу встановлено, що на момент експертного огляду робоча гальмівна система та рульове керування мотоцикла «LIFAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходяться в працездатному стані.

З протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 12.10.2022 року з додатком до нього у вигляді опису речей і документів, які було вилучено, встановлено, що слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області в присутності представника лікарні ОСОБА_12 здійснено тимчасовий доступ до історії хвороби стаціонарного хворого ОСОБА_4 № 14362 на 22 аркушах з подальшим її вилученням для надання на дослідження судово-медичному експерту.

З висновку експерта № 2866е/457 від 14.10.2022 року, складеного за результатами проведення судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_4 , встановлено, що за даними наданої медичної документації та рентгенівського дослідження у ОСОБА_4 встановлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми кінцівок: садна в проекції правої клубової кістки; відкритих переломів лівої великогомілкової та малогомілкової кісток у нижній третині зі зміщенням уламків та ранами в проекції переломів по задній поверхні лівої гомілки.

Виявлені у нього тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми кінцівок, спричинені від механічної дії тупого твердого предмету (предметів), якими могли бути виступаючі частини рухомого транспортного засобу, з послідуючим падінням ОСОБА_4 на дорожнє покриття.

Враховуючи характер та локалізацію виявлених у нього тілесних ушкоджень, дані медичної документації, можливо вказати, що вони отримані незадовго до надходження на стаціонарне лікування в КП «Регіональний медичний центр родинного здоров`я» ДОР», тобто і в термін вказаний у медичній документації та слідчим у постанові, а саме 14.09.2022 року.

За своїм характером виявлені тілесні ушкодження у вигляді: тупої травми кінцівок - відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

З протоколу зняття показів з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 15.09.2022 року з додатком до нього у вигляді опису речей і документів, які було вилучено, встановлено, що слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області на підставі постанови слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 15.09.2022 року ознайомився із відеозаписом з камер «Безпечне Місто» у КП «Інфо-рада» Дніпро, на якому зображений момент ДТП, яка сталася 14.09.2022 року на вул. Набережна Перемоги за участю автомобіля «LAND ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та мотоцикла «LIFAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який записано на DVD-R диск та вилучено.

З протоколу додаткового огляду місця події від 12.10.2022 року з додатком до нього у вигляді схеми встановлено, що слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Дніпропетровській області в присутності понятих проведено заміри на місці ДТП, що сталася 14.09.2022 року на вул. Набережній Перемоги, та встановлено, що відстань дорожньої розмітки починаючи від дорожнього знаку 3.29 ПДР становить 3,05 м, далі розрив довжиною 3 м, далі розрив довжиною 5,8 м, далі дорожня розмітка 1.5 довжиною 3 м, далі розрив довжиною 5 м, далі дорожня розмітка 1.5 довжиною 3 м. Проведено заміри ширини 4 смуги для руху та встановлено, що відстань складає 3,5 м. Також проведено заміри 3 смуги для руху та встановлено, що відстань складає 3,5 м.

З висновку експерта № КСЕ-19/121-22/13995 від 22.11.2022 року складеного за результатами проведення комплексної експертизи відео-, звукозапису і автотехнічної експертизи, встановлено, що у даній дорожній ситуації водій автомобіля «LAND ROVER», р. н. НОМЕР_12 , ОСОБА_8 повинен був діяти у відповідності до вимог п. п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху.

При умові, що вказана в дослідницькій частині висновку, у даній дорожній ситуації водій мотоцикла «LIFAN», р. н. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п. п. 12.3 та 12.9 б) Правил дорожнього руху.

Технічна можливість запобігання даної події для водія автомобіля «LAND ROVER», р. н. НОМЕР_13 , ОСОБА_8 у вказаних дорожніх умовах, визначалась виконанням ним вимог п. п. 10. 1 та 10.4 Правил дорожнього руху для чого в нього не було перешкод технічного характеру.

При умові, що вказана в дослідницькій частині висновку, водій мотоцикла «LIFAN», р. н. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом своєчасного гальмування при умові його руху зі швидкістю, яка б не перевищувала 70 км/год, тобто, виконуючи вимоги п. п. 12.3 та 12.9 б) Правил дорожнього руху.

В діях водія автомобіля «LAND ROVER», р. н. НОМЕР_12 , ОСОБА_8 є невідповідності вимогам п. п. 10.1 та 10.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

При умові, що вказана в дослідницькій частині висновку, в діях водія мотоцикла «LIFAN», р. н. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 є невідповідності вимогам п. п. 12.3 та 12.9 б) Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

При цьому, слід зазначити, що таких висновків експерт дійшов в тому числі, і з урахуванням наданого на дослідження DVD-R диску із відеозаписом з камер «Безпечне Місто» КП «Інфо-рада» Дніпро від 14.09.2022 року, на якому зафіксовано момент ДТП за участю автомобіля «LAND ROVER», р. н. НОМЕР_12 , під керуванням водія ОСОБА_8 та мотоцикла «LIFAN», р. н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 .

Під час судового розгляду судом досліджено відеозапис, що міститься на DVD-R диску із відео з камер «Безпечне Місто» КП «Інфо-рада» Дніпро від 14.09.2022 року, на якому зафіксовано момент ДТП за участю автомобіля «LAND ROVER», р. н. НОМЕР_12 , під керуванням водія ОСОБА_8 та мотоцикла «LIFAN», р. н. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_4 , а також, окрім цього, і те, що обвинувачений знаходився на місці події біля потерпілого та телефонував.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 та потерпілий ОСОБА_4 підтвердили, що на цьому відеозаписі зафіксовані події ДТП, що сталася 14.09.2022 року, за їх участю.

З інформації відділу адміністративної практики Департаменту Патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 25.10.2022 року та додатків до неї встановлено, що ОСОБА_8 на підставі постанови серія ЕАР № 5623876 від 17.07.2022 року та постанови серія ЕАР № 5511089 від 21.06.2022 року притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, проаналізувавши безпосередньо отримані у судовому засіданні показання обвинуваченого ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , а також досліджені під час судового розгляду письмові докази, суд приходить до висновку, що підстав для їх неврахування, а також визнання неналежними чи недопустимими сторонами не наведено, а судом встановлено, що вони є переконливими, послідовними, такими, що узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для встановлення судом усіх обставин кримінального проступку, які підлягають встановленню відповідно до вимог, передбачених ст. 91 КПК України, та жодним чином не спростовуються будь-якими іншими обставинами.

Отже, з урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку, що діяння, яке вчинене обвинуваченим ОСОБА_8 дійсно мало місце, в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він своїми діями вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому ОСОБА_4 тяжкі тілесні ушкодження, а тому підлягає покаранню за вчинення таких кримінальних правопорушень.

Під час судового розгляду при дослідженні письмових доказів, наданих стороною обвинувачення, зокрема, висновку експерта № КСЕ-19/121-22/13995 від 22.11.2022 року складеного за результатами проведення комплексної експертизи відео-, звукозапису і автотехнічної експертизи встановлено, що при умові, що вказана в дослідницькій частині висновку, в діях водія мотоцикла «LIFAN», р. н. НОМЕР_3 , ОСОБА_4 є невідповідності вимогам п. п. 12.3 та 12.9 б) Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Проте, в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення, помилково зазначений пункт 12.4 Правил дорожнього руху, в порушення якого потерпілий ОСОБА_4 рухався, керуючи мотоциклом «LIFAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 із перевищенням дозволеної на цій ділянці дороги швидкості.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність уточнення пункту Правил дорожнього руху - 12.3, яких не дотримався потерпілий ОСОБА_4 .

Під час судового розгляду за клопотанням представника потерпілого ОСОБА_5 досліджені надані останньою матеріали, як такі, що, у тому числі, характеризують ОСОБА_4 .

Зокрема, копія виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 14362 відповідно до якої ОСОБА_4 встановлений заключний діагноз: перелом дистального відділу великогомілкової кістки з переломом малогомілкової кістки (будь-якої частини). Відкритий перелом обох кісток лівої гомілки зі зміщенням уламків. Після виписки останньому надані рекомендації: спостереження у хірурга або ортопеда-травматолога за місцем проживання, ЛФК для лівої нижньої кінцівки, переміщення за допомогою милиць або ходунків, перев`язки, контроль температури тіла, контрольний знімок на 21, 28 добу після операції, реабілітаційне лікування.

Інформація надана Департаментом патрульної поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області на адвокатський запит адвоката ОСОБА_5 № 107аз/41/19/01-2023 від 08.03.2023 року, з якої вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення за фактом зазначеної у запиті адвоката дорожньо-транспортної пригоди за ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не складався. Матеріали по зазначеному ДТП знаходились на розгляді СУ ГУНП в Дніпропетровській області в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР.

Інформація надана СУ ГУНП в Дніпропетровській області на адвокатський запит адвоката ОСОБА_5 № 2/М-191Аз від 23.02.2023 року щодо стану проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000472 відомості про яке 14.09.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 2 ст. 286 КК України, в якому ОСОБА_4 визнаний потерпілим.

Копія витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», відповідно до якого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на території України станом на 22.02.2023 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває.

Отже, встановлені з наданих стороною захисту документів обставини щодо перебування потерпілого ОСОБА_4 у лікарні на стаціонарному лікуванні після отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди тілесних ушкоджень, їх характер та ступінь тяжкості, а також відомості про відсутність у нього судимостей учасниками судового провадження, зокрема, стороною захисту не оспорювалась.

Стосовно інформації про те, що в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди відносно ОСОБА_4 не складався протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП учасники судового провадження не оспорювали.

Втім, факт невідповідності дій потерпілого у даній дорожньо-транспортній пригоді Правилам дорожнього руху підтверджується наведеним у цьому вироку висновком експерта № СЕ-19/104-22/28750-ІТ від 26.09.2022 року складеного за результатами проведення комплексної експертизи відео-, звукозапису і автотехнічної експертизи встановлений, з яким повністю погодився ОСОБА_4 .

При цьому, прокурор ОСОБА_3 повідомив, що висновок експерта, яким встановлено порушення потерпілим перед зіткненням з автомобілем обвинуваченого п. 12.3, п. 12.9б Правил дорожнього руху, був отриманий вже після того, як ОСОБА_4 перетнув кордон України (14 жовтня 2022 року), що унеможливило процедуру складання відносно останнього відповідного протоколу та притягнення до адміністративної відповідальності.

Також судом за клопотанням сторони захисту досліджені надані захисником ОСОБА_7 матеріали, як такі, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 , зокрема: копія банківської квитанції № Р24А280656652D10418 від 18.09.2022 року, відповідно до якої ОСОБА_8 перерахував ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 60 050 гривень; довідка ТОВ «М.К.-СЕРВІС-ГРУП» від 03.01.2023 року, відповідно до якої ОСОБА_8 працює у вказаному підприємстві на посаді менеджера зі збуту з 08.07.2021 року; характеристика складена директором ТОВ «М.К.-СЕРВІС-ГРУП» відносно ОСОБА_8 від 03.01.2023 року, відповідно до якої останній характеризується із позитивної сторони, трудову дисципліну не порушував, приймає активну участь в організації роботи компанії в умовах воєнного стану та займається волонтерською діяльністю; копія свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_14 ; лист Благодійної організації «Благодійний фонд «Взаємопоміч та перемога»» відповідно до якого ОСОБА_8 здійснює волонтерську діяльність, пов`язану з доставкою гуманітарної допомоги для потреб населення міста Харкова; копія посвідчення волонтера № НОМЕР_15 дійсне до 31.06.2023 року видане Благодійною організацією «Благодійний фонд «Взаємопоміч та перемога»» на ім`я ОСОБА_8 .

При цьому, посилання представника потерпілого ОСОБА_5 про відсутність у дослідженому судом листі Благодійної організації «Благодійний фонд «Взаємопоміч та перемога»» дати його видачі, як на підставу для визнання такого документу неналежним підтвердженням факту здійснення ОСОБА_8 волонтерської діяльності, є необґрунтованими та непереконливими, оскільки стороною захисту, окрім означеного листа, надано посвідчення волонтера від БО «БФ «Взаємопоміч та перемога»» № 071 дійсного до 31.06.2023 року на ім`я ОСОБА_8 , що є достатнім підтвердженням цього факту.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд виходить з наступного.

З огляду на приписи ст. 65 КК України суд при призначенні покарання має врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Саме ж призначене покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винуватого, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду під час призначення покарання є: кримінально-правові, відносно визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважувальні норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст. 75 КК тощо; індивідуалізація покарання ? конкретизація виду й розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, котра вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину та його суб`єкта.

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

За змістом ст. 75 КК України рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані в сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Питання призначення покарання та звільнення від його відбування визначають форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер злочину, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання тощо.

Отже, насамперед, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, та вчинене з необережності.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_8 має середньо-технічну освіту, раніше не судимий і вперше притягається до кримінальної відповідальності, одружений, працює на посаді менеджера зі збуту в ТОВ «М.К. - Сервіс-Груп», його посадові обов`язки безпосередньо пов`язанні з необхідністю керування транспортним засобом, оскільки він займається передпродажною підготовкою автомобілів, забезпеченням їх вчасного обслуговування, проведення тест-драйву та доставки між різними населеними пунктами, за місцем роботи характеризується з позитивної сторони, займається волонтерською діяльністю від БО «БФ «Взаємопоміч та перемога», що підтверджується наданими стороною захисту доказами, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває

Поряд із цим, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_8 провину свою визнав у повному обсязі, а також його посткримінальну поведінку, зокрема, те, що останній на четвертий день після дорожньо-транспортної пригоди (18.09.2022 р.) перерахував на картку законного представника потерпілого - ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 60 050 гривень на проведення операції та лікування ОСОБА_4 , придбав новий мобільний телефон для останнього взамін на той, що був пошкоджений в результаті зіткнення, що підтверджується наданою стороною захисту квитанцією № Р24А280656652D10418 та не заперечували ОСОБА_6 та потерпілий. Під час судового розгляду обвинувачений відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілому ОСОБА_4 в заявленому у позові розмірі, а також відшкодував матеріальну шкоду власнику мотоциклу ОСОБА_9 в заявленому у позові розмірі, що підтверджується поданими останніми заявами про відмову від позовів.

Наведені обставини безумовно свідчать про щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданих збитків та його бажання у такий спосіб виправити наслідки вчиненого, та, з огляду на приписи п. п. п. 1, 2 ст. 66 КК України, визнаються судом такими, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 .

Під час судового розгляду даного кримінального провадження обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , не встановлено.

При цьому, суд не може не врахувати обставини даної дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, порушення потерпілим ОСОБА_4 під час керування мотоциклом, Правил дорожнього руху, зокрема, п. п. 12.3 та перевищення дозволеної на тій ділянці дороги швидкості, що підтверджується наведеним у цьому рішенні висновком експерта та не заперечував і потерпілий під час судового розгляду.

Тож аналізуючи наведені вище обставини у їх сукупності, зокрема, вчинення ОСОБА_8 нетяжкого злочину з необережною формою вини, конкретні обставини дорожньо-транспортної події, дані про особу обвинуваченого, його ставлення до наслідків своїх протиправних дій, наявність пом`якшуючих покарання обставин та відсутність обтяжуючих, суд приходить до переконання, що ОСОБА_8 має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах строку, передбаченого санкцією частини 2 статті 286 КК України.

В той же час наведені вище обставини дають суду достатні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України, звільнивши ОСОБА_8 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі із випробуванням та поклавши на нього відповідні обов`язки.

Вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого додаткового покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами суд приходить до наступних висновків.

Норми закону України про кримінальну відповідальність наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Санкція ч. 2 ст. 286 КК України надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати такого покарання до особи. Указане положення закону України про кримінальну відповідальність має альтернативний характер застосування і це питання, як визначив законодавець, суд вирішує на власний розсуд залежно від конкретних обставин кримінального провадження, характеру допущених особою порушень вимог Правил дорожнього руху, їх наслідків тощо.

Отже, вирішуючи означене питання, суд виходить з конкретних обставин справи, характеру допущених обвинуваченим порушень Правил дорожнього руху та їх наслідків, в тому числі, зважає на порушення потерпілим ОСОБА_4 Правил дорожнього руху та перевищення швидкості, враховує посткримінальну поведінку ОСОБА_8 після настання дорожньо-транспортної події, його щире каяття та повне добровільне відшкодування шкоди, як потерпілому, так і власнику мотоциклу - ОСОБА_9 , а також особу обвинуваченого, який працює менеджером зі збуту в ТОВ «М.К. - Сервіс-Груп», його посадові обов`язки безпосередньо пов`язанні з необхідністю керування транспортним засобом і це є єдиним джерелом доходу останнього та більш мобільним способом пересування в умовах воєнного стану, займається волонтерською діяльністю від БО «БФ «Взаємопоміч та перемога», що у своїй сукупності дає суду достатні підстави погодитися із стороною обвинувачення та дійти висновку про можливість не призначати ОСОБА_8 додаткове покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Підсумовуючи наведене, на переконання суду, призначене ОСОБА_8 покарання відповідає загальним засадам його призначення, встановленим КК України, і відповідає принципам законності, індивідуалізації та справедливості, не виходить за межі дискреційних повноважень суду щодо призначення покарання та прийняття рішення про звільнення від його відбування. Таке покарання ґрунтується на вимогах статей 50 і 65 КК України, згаданих вище принципах, є необхідним для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Стосовно доводів представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_8 щирого каяття, то суд зазначає наступне.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Так, доводи представника потерпілого ОСОБА_5 , яка стверджувала про відсутність в обвинуваченого щирого каяття, суд вважає непереконливими та такими, що спростовуються наступним, зокрема тим, що ОСОБА_8 під час судового розгляду вину визнав у повному обсязі та надав відповідні показання щодо обставин, які були поставлені йому у провину згідно з обвинувальним актом, просив вибачення у потерпілого ОСОБА_4 , відразу ж після дорожньо-транспортної пригоди виявив готовність відшкодувати завдану шкоду, в перші дні після події перерахував законному представнику потерпілого ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 60 050 гривень на проведення операції і лікування потерпілого та передав для нього новий мобільний телефон. В подальшому повністю відшкодував потерпілому ОСОБА_4 матеріальну та моральну шкоду, цивільному позивачу (власнику мотоцикла) ОСОБА_9 матеріальну шкоду в заявлених у цивільних позовах розмірах, що підтверджено поданими останніми заявами про відмову від позовів.

Тож, наведені обставини свідчать не на користь доводів представника потерпілого ОСОБА_5 , а навпаки, дають суду достатні підстави для висновку, що щире каяття ОСОБА_8 не носило формального характеру, він відчував щирий жаль щодо наслідків вчиненого кримінального правопорушення, про що свідчить наведена вище посткримінальна поведінка обвинуваченого.

Оцінюючи позицію представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_4 про необхідність застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами та наведені в обґрунтування доводи, зокрема, відношення обвинуваченого до скоєного, відсутність з його боку щирого каяття, відшкодування шкоди із запізненням, спроби ввести суд в оману та схильність к систематичному порушенню правил дорожнього руху, суд зазначає наступне.

Так, дійсно у кримінальному провадженні думка потерпілого є важливою, проте не є вирішальною.

При цьому, наведені стороною потерпілого доводи в обґрунтування такої позиції є неспроможними та такими, що спростовуються встановленими під час судового розгляду обставинами у їх сукупності, які наведені у цьому вироку.

Окрім цього, посилання представника потерпілого ОСОБА_5 на наявність постанов про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, як на підставу для позбавлення права керувати транспортним засобом, суд вважає непереконливими та такими, що не переважують сукупність наведених у цьому вироку обставин, що дали суду достатні підстави дійти висновку про недоцільність застосування такого додаткового покарання.

Тим більше, у даному випадку суд зважає і на те, що потерпілий ОСОБА_4 у даній дорожньо-транспортній події порушив Правила дорожнього руху, і не був притягнутий до адміністративної відповідальності, як повідомив прокурор, лише з тих підстав, що висновок експерта, яким встановлено порушення потерпілим п. 12.3, п. 12.9б Правил дорожнього руху, був отриманий вже після того, як ОСОБА_4 перетнув кордон України (14 жовтня 2022 року), що унеможливило процедуру складання відносно останнього відповідного протоколу та притягнення до адміністративної відповідальності.

В межах даного кримінального провадження застосовані заходи забезпечення кримінального провадження.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року на автомобіль «LAND ROVER», р. н. НОМЕР_12 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_8 , накладений арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2022 року скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року на автомобіль «LAND ROVER», р. н. НОМЕР_12 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_8 , в частині заборони користування вказаним транспортним засобом.

Крім того, відповідно до ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року на мотоцикл «LIFAN», р. н. НОМЕР_3 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_16 належить на праві власності ОСОБА_9 , накладений арешт з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним транспортним засобом.

Отже, вирішуючи питання щодо скасування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Таким чином, зважаючи на наведені вимоги кримінального процесуального закону, з урахуванням того, що у даному випадку майно, на яке накладено арешт, не підлягає спеціальній конфіскації, санкція ч. 2 ст. 286 КК України не передбачає призначення додаткового покарання у вигляді конфіскації майна, з урахуванням поданих потерпілим ОСОБА_4 та цивільним позивачем ОСОБА_9 заяв про відмову від своїх цивільних позовів, суд приходить до висновку про необхідність скасування накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року арешту на автомобіль «LAND ROVER», р. н. НОМЕР_12 , та накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року арешту на мотоцикл «LIFAN», р. н. НОМЕР_3 .

Таким чином, зважаючи на наведені вимоги кримінального процесуального закону, суд приходить до висновку про необхідність скасування накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року арешту на автомобіль «LAND ROVER», р. н. НОМЕР_12 , та накладеного ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року арешту на мотоцикл «LIFAN», р. н. НОМЕР_3 .

Також, в межах даного кримінального провадження під час досудового розслідування до ОСОБА_8 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30.11.2022 року застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. При цьому, строк покладених на ОСОБА_8 обов`язків встановлений до 30.01.2023 року, який сплинув у вказану дату через відсутність відповідного клопотання прокурора про продовження строку дії таких обов`язків.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

- автомобіль «LAND ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_12 , який переданий на зберігання ОСОБА_8 , як власнику вказаного транспортного засобу - необхідно вважати повернутим;

- мотоцикл «LIFAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталевська, 22к - необхідно повернути ОСОБА_9 , як власнику вказаного транспортного засобу;

- електронний носій інформації - DVD-R диск із відеофайлом на якому зафіксовано механізм ДТП, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000472 - необхідно зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_8 витрат по проведенню судових експертиз технічного стану транспортного засобу у загальному розмірі 3020 (три тисячі двадцять) гривень 48 копійок, по проведенню комплексної експертизи відео-, звукозапису і автотехнічної експертизи у розмірі 7551 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 02 копійки, що підтверджується відповідними довідками про витрати на проведення експертиз у кримінальному провадженні, на користь держави.

У даному кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 33005,74 гривень, моральної шкоди в розмірі 150000 гривень, та процесуальних витрат в розмірі 43000 гривень.

19 травня 2023 року потерпілим ОСОБА_4 на електронну адресу суду подано заяву про відмову від поданого ним цивільного позову у зв`язку із повним відшкодуванням ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди та відсутністю у нього будь-яких претензій до останнього.

Крім того, цивільним позивачем ОСОБА_9 подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 44270,08 гривень, моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, та процесуальних витрат в розмірі 18000 гривень.

17 травня 2023 року цивільним позивачем ОСОБА_9 на електронну адресу суду подано заяву про відмову від поданого ним цивільного позову у зв`язку із повним відшкодуванням ОСОБА_8 матеріальної та моральної шкоди та відсутністю у нього будь-яких претензій до останнього.

Статтею 127 КПК України, передбачено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням, або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 5 статті 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Положеннями статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Тому, з урахуванням поданої потерпілим ОСОБА_4 заяви про відмову від цивільного позову, з огляду на положення ст. 206 ЦПК України, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_8 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 33005,74 гривень, моральної шкоди в розмірі 150000 гривень, та процесуальних витрат в розмірі 43000 гривень.

Крім того, суд вважає за необхідне, з урахуванням поданої цивільним позивачем ОСОБА_9 заяви про відмову від цивільного позову, з огляду на положення ст. 206 ЦПК України, закрити провадження у справі за цивільним позовом ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_8 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 44270,08 гривень, моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, та процесуальних витрат в розмірі 18000 гривень.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370- 374, 394, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного йому основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року арешт на автомобіль «LAND ROVER», реєстраційний номер НОМЕР_12 .

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2022 року арешт на мотоцикл «LIFAN», реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль «LAND ROVER», р.н. НОМЕР_12 , який переданий на зберігання ОСОБА_8 як власнику вказаного транспортного засобу - вважати повернутим;

- мотоцикл «LIFAN», р.н. НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів за адресою: м. Дніпро, вул. Дніпросталевська, 22к - повернути ОСОБА_9 як власнику вказаного транспортного;

- електронний носій інформації - DVD-R диск із відеофайлом на якому зафіксовано механізм ДТП, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000472 - зберігати в матеріалах вказаного кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_8 витрати по проведенню судових експертиз технічного стану транспортного засобу у загальному розмірі 3020 (три тисячі двадцять) гривень 48 копійок, по проведенню комплексної експертизи відео-, звукозапису і автотехнічної експертизи у розмірі 7551 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна) гривня 02 копійки, на користь держави.

Провадження по справі за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_8 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 33005,74 гривень, моральної шкоди в розмірі 150000 гривень, та процесуальні витрати в розмірі 43000 гривень - закрити.

Провадження по справі за цивільним позовом ОСОБА_9 про стягнення з ОСОБА_8 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 44270,08 гривень, моральної шкоди в розмірі 20000 гривень, та процесуальні витрати в розмірі 18000 гривень - закрити.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1