Справа № 358/803/23 Провадження № 1-кп/358/241/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2023 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001154 від 09.05.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Карлівка, Полтавської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, не військовозобов`язаного, абонентський номер мобільного зв`язку: НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 , в період дії воєнного стану на території України, введеного в зв`язку з військовою агресією РФ проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 23.08.2022, №757/2022 від 16.11.2022 та № 58/2023 від 19.02.2023) 08.05.2023 близько 12.00 години перебував у II під`їзді багатоквартирного житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , де помітив велосипед марки «Azimut power 24 D» синього кольору, належний ОСОБА_7 , внаслідок чого у нього виник умисел на таємне викрадення вказаного велосипеда.

Цього ж дня, 08.05.2023, близько 12.05 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні II під`їзду багатоквартирного житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись відсутністю власника та очевидців своєї злочинної діяльності, шляхом вільного доступу, під час дії воєнного стану, таємно викрав велосипед марки «Azimut power 24 D», належний ОСОБА_7 .

В подальшому ОСОБА_6 місце вчинення кримінального правопорушення покинув, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта, складеного за результатами проведення судово товарознавчої експертизи № 2645/23 від 16.05.2023, ОСОБА_6 завдав потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 5 558,70 гривень.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану.

Доказами вчинення вказаного кримінального правопорушення є особисті покази обвинуваченого, надані ним в судовому засіданні.

Так, в судовому засіданні, ОСОБА_6 свою вину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у скоєному та зазначив, що зрозумів значення вчиненого ним, висловив намагання виправити свою поведінку в подальшому та не вчиняти порушень законодавства України в майбутньому, надати йому можливість виправитись. Вказав, що він 08.05.2023 близько 12.00 год. прийшов до свого знайомого, який проживає у II під`їзді багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 , де побачив велосипед марки «Azimut power 24 D» синього кольору, який таємно викрав, викотивши з під`їзду та поїхав додому, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Просив суд суворо його не карати, врахувати його щире каяття.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про проведення розгляду кримінального провадження без його участі. Претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає.

Оскільки обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорювали обставин, які стосуються пред`явленого обвинувачення та правильно розуміють зміст цих обставин, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки якої також роз`яснені учасникам судового провадження, суд ухвалив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, речових доказів у кримінальному провадженні та процесуальних витрат.

Інші докази судом не досліджувались, зважаючи на позицію сторін кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, показів обвинуваченого, суд вважає, що подія вищеописаного кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена повністю та його дії правильно кваліфіковані: як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Така позиція суду ґрунтується на фактичних обставинах справи та не спростована іншими доказами у справі, тому і покладена в основу обвинувального вироку.

Відповідно до ст.ст. 8, 9, 17 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статтями 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, розглядаючи питання призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, Європейський суд з прав людини вказує, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року).

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставить у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченого суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він офіційно не працевлаштований, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за даними наявної документації на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога - не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, не є особою з інвалідністю.

Суд також враховує висновок уповноваженого органу з питань пробації, відповідно до якого ризик вчинення ОСОБА_6 повторного правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливо без позбавлення волі.

Відповідно до п. 1, п. 2, п. 5 ч. 1 ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 є щире каяття; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 за скоєння кримінального правопорушення, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, суд враховує, що ним вчинено тяжкий злочин, за який санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років.

Крім того, суд враховує, що на досудовому слідстві ОСОБА_6 добровільно відшкодував заподіяну шкоду шляхом повернення викраденого майна, щиро покаявся у вчиненому, а тому його виправлення можливо без відбування призначеного покарання в умовах здійснення контролю за його поведінкою.

У роз`ясненнях, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (зі змінами), зокрема в п. 1, звертається увага на те, що суди при призначенні покарання мають суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через них реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а в п. 3 наголошується на тому, що, встановлюючи ступінь тяжкості злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його скоєння (зокрема форми вини, мотиву й мети, способу, стадії скоєння, кількості епізодів злочинної діяльності, характеру і ступеня тяжкості наслідків, що настали).

Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , передбачених ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданого збитку, характеристику обвинуваченого, його вік та відношення до скоєного, відсутність будь-яких тяжких наслідків, на думку суду до обвинуваченого можливо застосувати звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на один рік із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_6 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Документально підтверджені процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Суд також вважає, що необхідно скасувати арешт майна, який був накладений згідно ухвали слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 15.05.2023 на речові докази по справі на підставі частини четвертої статті 174 КПК України для вирішення питання речових доказів на умовах, та в порядку, який передбачено статтею 100 КПК України

Питання щодо долі речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити згідно з положеннями ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 в ході досудового розслідування не обирався. Клопотань про обрання запобіжного заходу під час судового розгляду не заявлялося, тому суд не вбачає підстав для його обрання.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 31, 100, 124, 349, 368-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 , в період випробувального строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 до набрання вироком суду законної сили не застосовувати.

Скасувати арешт майна, який був накладений згідно ухвали слідчого судді Богуславського районного суду Київської області від 15 травня 2023 року на речові докази по справі, на підставі частини четвертої статті 174 КПК України для вирішення питання речових доказів на умовах, та в порядку, який передбачено статтею 100 КПК України.

Речовий доказ: велосипед марки «Azimut power 24 D» синього кольору, якій переданий на відповідальне зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_7 , після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілому ОСОБА_7 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи: № 2645/23 від 16.05.2023 на загальну суму 260 (двісті шістдесят) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Богуславський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1