Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

27 липня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

апелянта ОСОБА_5 ,

представника апелянта адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Млинівського районного суду Рівненської області від 29 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчої СВ ВП №1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області від 30 травня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000032,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Млинівського районного суду Рівненської області від 29 червня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчої СВ ВП №1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області від 30 травня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000032.

Мотивував своє рішення слідчий суддя тим, що чинний Кримінальний процесуальний кодексу України (далі КПК) не передбачає права слідчого судді визнавати або не визнавати особу потерпілою у кримінальному провадженні, оскільки це є дискреційними повноваженнями слідчого.

В апеляційній скарзі, з врахуванням доповнень до неї, ОСОБА_5 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_5 задовольнити, скасувати постанову слідчого ВП №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП у Рівненській області від 30 травня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим та визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000032.

На обґрунтування цих вимог зазначив, що слідча суддя залишила поза увагою, що з матеріалів даного кримінального провадження не вбачається, що слідчим з дня внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і до моменту розгляду скарги були вчинені будь-які слідчі дії, направлені на встановлення осіб, які підробили рішення першої сесії п`ятого скликання Острожецької сільської ради від 28.04.2006, шляхом внесення в це рішення інших осіб з видачею ОСОБА_8 та ОСОБА_9 документів на право володіння земельних паїв в натурі.

Зокрема, вказав на те, що слідчою не було допитано сільського голову ОСОБА_10 , який підписав 2 рішення від 28.04.2006 №11 п`ятого скликання Острожецької сільської ради, в одному з яких зазначено поставити ОСОБА_5 на чергу на отримання в натурі земельної ділянки, а в іншому дописано список із чотирьох осіб, з яких ОСОБА_5 останній. Зазначив, що слідча суддя не звернула уваги на те, що двоє осіб із зазначеного рішення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в обхід ОСОБА_5 отримали земельні паї в натурі. Вказане, на переконання апелянта, є доказами вчинення службовими особами Острожецької сільської ради при прийнятті рішення від 28.04.2006 ознак злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, однак слідчою не були допитані ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Апелянт вказав, що в результаті цих дій йому було спричинено матеріальну та моральну шкоду, проте, на його переконання, слідча не бажає визнавати його потерпілим у цьому провадженні, оскільки це надасть йому більше процесуальних прав, ніж статус заявника. Окрім того, вважає, що слідча суддя не врахувала при вирішенні питання про завдання йому матеріальної шкоди судову практику Верховного Суду щодо упущеної вигоди.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_5 та його представника адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_11 про законність оскаржуваної ухвали та залишення її без змін, перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Слідча суддя, розглядаючи скаргу ОСОБА_5 , в повній мірі дотрималася вказаних вимог закону при постановленні оскаржуваного судового рішення.

Так, пунктом 5 ч.1 ст.303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Як вбачається з матеріалів за скаргою, слідчим відділом ВП №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000032 від 24 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Дубенського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_12 від 30 травня 2023 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_5 від 01 травня 2023 року про визнання його потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для відмови у визнанні ОСОБА_5 потерпілим було те, що склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, відомості про яке внесені за заявою ОСОБА_5 до ЄРДР, не передбачає набуття будь-якою особою процесуального статусу потерпілого.

Також слідча вказала, що на даному етапі досудового розслідування не встановлено доказів заподіяння ОСОБА_5 матеріальної або моральної шкоди.

Колегія суддів вважає такий висновок слідчого вмотивованим та таким, що ґрунтується на матеріалах скарги.

Так, відповідно до ч.1 ст.55 КПК потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Разом із тим, ч.5 ст.55 КПК передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 439/397/17, поняття «потерпілий» у кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий - це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

Водночас, колегія суддів зауважує, що поряд із не встановленням у ході досудового розслідування спричинення ОСОБА_5 матеріальної та/або моральної шкоди, апелянтом не було надано доказів на підтвердження цієї обставини.

Зокрема, щодо наявності упущеної вигоди, на що покликався ОСОБА_5 , то, слідчим суддею враховано практику Верховного Суду України, згідно якої, вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки. Наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання доходу ще не є підставою для його стягнення.

Також долучений ОСОБА_5 консультативний висновок спеціаліста КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м.Луцька» не доводить спричинення йому моральної шкоди в результаті неправомірних дій посадових осіб Острожецької сільської ради, оскільки на даний час не підтверджено наявності в діях таких осіб складу злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, та будь-кому з посадових осіб даної сільської ради не повідомлено про підозру у межах даного кримінального провадження, а тому і відсутній причинний зв`язок між неправомірними діями посадових осіб та порушенням стану здоров`я апелянта.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, щодо відсутності на даний час підстав, передбачених кримінальних процесуальним законом, а також законом про кримінальну відповідальність, для визнання ОСОБА_5 потерпілим у даному кримінальному провадженні, а тому у задоволенні його апеляційної скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Млинівського районного суду Рівненської області від 29 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчої СВ ВП №1 Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області від 30 травня 2023 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000032, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала остаточна, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3