Справа №:755/7480/23
Провадження №: 1-кс/755/1654/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" червня 2023 р. Слідча суддя Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 06 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

До слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 06 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що Дніпровське УП ГУ НП в місті Києві здійснювало досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000747 від 22 березня 2022 року за ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , 1929 року народження, який за життя проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

За інформацією КП «Київське міське БТІ» квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 19 січня 2001 року.

ОСОБА_4 , 1929 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що Київським відділом державної реєстрації смерті ЦМУМЮ (м. Київ) складено актовий запис про смерть № 9436 від 29 квітня 2022 року; причина смерті не встановлена; заявник - співробітник відділу судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи; паспорт не здано.

За інформацією Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації за вказаною адресою було зареєстровано місце проживання однієї особи - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 29 жовтня 1985 року по 29 квітня 2022 року, знятий з реєстрації місця проживання у зв`язку зі смертю.

Особові рахунки зі сплати житлово-комунальних послуг обліковуються за ОСОБА_4 , а останні сплати надходили 27 жовтня 2021 року.

За відомостями з Державного реєстру актів цивільного стану громадян України щодо ОСОБА_4 наявний тільки актовий запис про смерть.

Інформація у Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори, а також спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) щодо ОСОБА_4 відсутня.

Оскільки після смерті ОСОБА_4 ніхто спадщину не отримав, вказана квартира, згідно ст. 1277 ЦК України та ст. 338 ЦПК України, має бути визнана відумерлою спадщиною і перейти до територіальної громади міста Києва.

Однак, під час підготовки заяви про визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_4 встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_2 (РНОНМ 000) зареєстровано 25 травня 2023 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору дарування квартири від 30 грудня 2011 року під №4549, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_7 .

При цьому, місцем проживання ОСОБА_6 вказано тимчасово окуповане місто Луганськ, а договір дарування квартири містить ознаки підробки, оскільки з 2011 року не зареєстрований у КП «Київське міське БТІ» згідно чинного на той час законодавства.

Отже, є обґрунтовані підстави вважати, що невстановлені на цей час особи незаконно заволодію вказаною квартирою шляхом реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі підроблених документів.

Постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 від 07 червня 2023 року квартира АДРЕСА_2 по цьому кримінальному провадженні була визнана речовим доказом.

За цим фактом 06 червня 2023 року розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, тому прокурор просив розглянути вказане клопотання без виклику власника зазначеного майна.

Прокурор у судовому засіданні повністю підтримав клопотання з підстав викладених у клопотання, просив його задовольнити та просив розглянути клопотання без виклику власника зазначеного майна, оскільки будучи обізнаними про суть клопотання, власники можуть вчинити продаж квартири.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши клопотання, долучені до нього документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідча суддя приходить до наступного

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Таким чином, з метою виконання завдань кримінального провадження (стаття 2 КПК України), що полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно, право власності на яке на цей час зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_8 .

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що на даний час у органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, для чого необхідним є належне зберігання речового доказу з метою проведення необхідних слідчих дій, тому накладення арешту на вказане майно є необхідним для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а тому, з урахуванням наведених прокурором підстав, на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що ця квартира має значення доказів вчинення кримінального правопорушення, а отже з метою збереження доказів від пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження існує потреба в їх арешті.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 369, 309 КПК України, слідча суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 06 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження майна - квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна через прокурора передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дніпровську окружну прокуратуру міста Києва.

Копію ухвали надіслати прокурору, іншим заінтересованим особам.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1