Справа № 372/3788/22
Провадження № 1-кп-129/23
В И Р О К

іменем України

19 квітня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі: головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001014 від 14.09.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Балико-Щучинка Обухівського району, Київської області, громадянина України, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 вересня 2022 року, близько 07 години 30 хвилин, водій ОСОБА_4 , керуючи справним автомобілем марки «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Р-19 сполученням «Київ-Ржищів» від населеного пункту Ржищів Обухівського району Київської області, в напрямку населеного пункту Українка Обухівського району Київської області, не доїжджаючи 250 м до повороту до села Витачів Обухівського району Київської області, порушуючи вимоги пункту 2.3 б), д) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», пункту 10.1 ПДР України, відповідно до якого «перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху» пункту 13.1 ПДР України «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу» проявив самовпевненість та неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконався у безпечності своїх дій, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого виїхав на зустрічну смугу руху, де здійснив зіткнення з автомобілем марки «Ford Transit Konnect», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , котрий рухався в зустрічному напрямку, тобто в напрямку м. Ржищів Обухівського району Київської області.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Ford Transit Konnect», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 6-8 ребер ліворуч з розвитком травматичного гемотораксу праворуч, а також рвана рана правої колінної ділянки. Вищевказані отримані тілесні ушкодження за своїми властивостями можуть відповідати терміну виникнення і відносяться до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), д), 10.1 та 13.1 Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, дав показання, які відповідають обставинам вчинення злочину за обвинуваченням, зокрема показав, що 10.09.2022 зранку керував автомобілем марки «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Р-19 сполученням «Київ-Ржищів» від населеного пункту Ржищів Обухівського району Київської області, в напрямку населеного пункту Київ. Була пахмурна погода та ішов дощ. Попереду нього рухався велосипедист по краю проїзної частини, який щоб об`їхати калюжу звернув вліво. Обвинувачений з метою недопущення зіткнення з велосипедистом вимушений був виїхати на зустрічну смугу руху, де допустив зіткнення з автомобілем «Ford Transit Konnect», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 , котрий рухався в зустрічному напрямку, тобто в напрямку м. Ржищів Обухівського району Київської області.В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Ford Transit Konnect», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження. В скоєному щиро кається. Цивільний позов визнає частково, визнає витрати на проведення експертизи, та моральну шкоду у розмірі 50000 грн. Зазначає, що частково відшкодував потерпілому моральну шкоду у розмірі 30000 грн.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України роз`яснивши учасникам процесу положення цієї статті, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого та дослідженням цивільного позову з додатками, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки жодним учасником процесу не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та визначені обвинуваченням обставини.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 показав, що постраждав в ДТП, не міг працювати протягом часу лікування, тому не отримав дохід, крім того, страхова компанія не виплатила в повному обсязі витрати на лікування та шкоду заподіяну майну. Також внаслідок ДТП він отримав моральне страждання. Обвинувачений частково відшкодував моральну шкоду.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесне ушкодження, середнього ступеню тяжкості.

Обставинами, що пом`якшують покарання є щире каяття, часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, проходить військову службу, думку потерпілого, висновок органу пробації суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді обмеження волі, зпозбавленням права керування транспортними засобами.

Призначення такого покарання буде відповідати характеру скоєного злочину, його суспільній небезпеці, буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших злочинів.

При цьому суд вважає можливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком основного покарання за умови виконання покладених судом обов`язків.

Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого.

Запобіжний захід не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Вирішуючи заявлений цивільний позов, суд виходить з наступного.

Представником цивільного позивача заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», відповідно до якого, позивач просить стягнути з ОСОБА_4 витрати на лікування у розмірі 6618,70 грн., упущену вигоду у розмірі 471589,04 грн., вартість невідшкодованого матеріального збитку у розмірі 25997,12 грн., витрати про проведенні оцінки ушкодженого майна у розмірі 8000 грн., та солідарно з ОСОБА_4 та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» у розмірі 500000 грн.

Щодо виплати витрат на лікування та вартість невідшкодованого матеріального збитку.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ст.3 ЗУ «Про обов`язкове страхування» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Зважаючи на те, що відповідальність особи, яка керувала транспортним засобом була застрахована, то відповідач ОСОБА_4 не є належним відповідачем по даним вимогам, оскільки його відповідальність була застрахована і суду не надано доказів, що страхова компанія не виплатила суму витрати на лікування у розмірі 6618,70 грн. та вартість невідшкодованого матеріального збитку у розмірі 25997,12 в зв`язку з перевищенням ліміту розміру страхового відшкодування, а тому позов в цій часині до задоволення не підлягає.

Відповідач ОСОБА_4 визнає вимоги в частині витрат на проведення оцінки ушкодженого майна у розмірі 8000 грн., а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Щодо відшкодування упущеної вигоди.

Згідно ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. 2. Збитками є зокрема: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ;доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Як зазначає позивач він здійснює господарську діяльність у формі ФОП та займається продажем сантехнічних виробів та їх доставкою до покупців.

Відповідно до податкової декларації за 2021 рік, дохід позивача від даної діяльності становив 2838606,19 грн., проте він не міг займатись підприємницькою діяльністю протягом часу лікування, що тривав з 10.09.2022 по 16.09.2022 (7 днів стаціонарного лікування та 45 днів амбулаторного лікування, під наглядом сімейного лікаря). Тому вказаний дохід за 2022 рік був отриманий за вирахуванням 52 днів лікування після ДТП.

Зважаючи, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні 7 днів і не міг безумовно в ці дні здійснювати підприємницьку діяльність, то суд вважає що саме за цей період відповідачем повинно бути відшкодовано упущену вигоду у розмірі 63483,21 грн. Позов в частині стягнення упущеної вигоди за період амбулаторного лікування не підлягає до задоволення оскільки суду не надано доказів, що позивач в цей період не міг здійснювати підприємницьку діяльність і, що в нього реально за цей період були наявні угоди з яких позивач би отримав такий дохід.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою за наявності її вини.

У відповідності до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини.

Позивач просить стягнути моральну шкоду солідарно з ОСОБА_4 та ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» у розмірі 500000 грн.

Згідно ст.26-1 ЗУ Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Суд визнає, що потерпілий внаслідок ДТП отримав моральні страждання, які повинні бути їй відшкодовані відповідно до закону.

Разом з тим, на час розгляду справи, страховик не здійснював страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого, і такої вимоги не заявлено, в зв`язку з цим, позовна вимога про стягнення моральної шкоди не підлягає до задоволення.

Виходячи з вимог розумності та справедливості, з обвинуваченого на користь потерпілого підлягають стягненню моральна шкода, з урахуванням вже виплачених коштів в сумі 30000 грн., у розмірі 60000 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення моральної шкоди слід відмовити. Крім того, дана шкода не може бути стягнута солідарно, оскільки відповідачі відшкодовують її відповідно до різних нормативних актів та в різному порядку.

Таким чином, позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч.1 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом іспитового терміну 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на Обухівський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 витрати на проведення оцінки ушкодженого майна у розмірі 8000 грн., упущену вигоду у розмірі 63483,21 грн., моральну шкоду у розмірі 70000 грн., а всього 141483,21 грн.

В задоволені позову в іншій частині про стягнення матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Речові докази автомобіль марки «Nissan Juke», реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль марки «Ford Transit Konnect», реєстраційний номер НОМЕР_2 залишити за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 6796,08 грн.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1