НОВОАРХАНГЕЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
20.07.2023смт. Новоархангельськ394/821/22 1-кп/394/25/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченої: ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559 від 06.10.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадяники України, українки, уродженки с. Покровка Новоархангельського району, мешканки: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, навчається в ПТУ№30, неодруженої, на утриманні двоє малолітніх дітей, пільг немає, стан здоров`я задовільний, тимчасово непрацюючої, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за таких обставин:

03 жовтня 2022 року, близько 16:00 год. ОСОБА_4 перебувала на території центрального парку, який розташований по вул. Центральна в смт Новоархангельськ Голованівського району Кіровоградської області.Перебуваючи у вищевказаному місці, а саме на дитячому майданчику ОСОБА_4 виявила на землі футбольний м`яч, який вона вирішила викрасти. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, переслідуючи корисливу мету, направлену на таємне викрадення чужого майна, скориставшись неуважністю власника та сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрала футбольний м`яч вартістю 714 грн. 35 коп., що на праві приватної власності належав ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 , разом із викраденим майном, з місця скоєння кримінального правопорушення зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на вищезазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, пояснила, що розуміє в чому обвинувачується, свою провину в інкрімінованих правопорушеннях визнала повністю. Надала покази, що вчинила правопорушення за обставин, які викладені в обвинувальному акті, події, місце і час відповідають дійсності. Щиро розкаюється у вчиненому, зазначила, що подібного більше не станеться, вона зрозуміла протиправність своєї поведінки, м`яч повернула, просила суворо не карати, призначити мінімальний строк покарання, не пов`язаний з позбавленням волі.

Враховуючи те, що обвинувачена в повному обсязі визнала свою провину у вчиненні інкримінованої крадіжки майна, при обставинах викладених у обвинувальному акті, беручи до уваги, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд роз`яснивши положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно всіх фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Згідно ст. 22 КПК України кримінально провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість створює необхідні умови для реалізації сторонами їх процесуальних прав і обов`язків. Саме сторона обвинувачення повинна забезпечити подання доказів, на обґрунтування обставин, на які вона посилається.

Судом було вжито всіх необхідних умов та заходів, передбачених КПК для реалізації сторонами своїх прав.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному , всебічному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості і достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття обґрунтованого рішення, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, про що прямо передбачено ст. 95 КПК України.

Розгляд кримінального провадження провадився відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , в межах пред`явленого, відповідно до обвинувального акта, обвинувачення.

Органом досудового розслідування і судом дотримано процесуальних умов зібрання, дослідження і закріплення цих доказів відповідно до вимог чинного законодавства.

При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, а саме: ст. 6 Конвенції, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом і рішення «Коробов проти України», де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.

Статтею 185 КК України передбачено відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку). Кваліфікуючими ознаками крадіжки є повторність та проникнення у приміщення у житло чи інше сховище та вчинене в умовах воєнного стану.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника обвинуваченого, дослідивши та проаналізувавши всі докази, дійшов до висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 , дійсно мала місце за обставин, викладених вище, вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена «поза розумним сумнівом».

Таким чином, аналізуючи докази вини обвинуваченого в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні крадіжки майна потерпілого при зазначених в обвинувальному акті обставинах, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Органами досудового розслідування було вірно кваліфіковано дії обвинуваченого і суд погоджується з такою кваліфікацією, оскільки об`єктом даного правопорушення є чуже право власності, об`єктивна сторона правопорушення полягає у таємному вчиненні цього майна, при цьому правопорушення вчинено з прямим умислом з корисливою метою особою, яка є суб`єктом злочину. Кваліфікуюча ознака знайшла своє підтвердження.

Таким чином, дії обвинуваченої ОСОБА_4 , пов`язані із крадіжкою майна суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.

Відповідно до абз. 17 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику особи обвинуваченого. Так, з досудової доповіді, наданої суду Новоархангельським РС з питань пробації, вбачається, що за результатами оцінки особи ОСОБА_4 ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній, при цьому вона не становить небезпеку для суспільства, в тому числі для окремих осіб, а також існує ймовірність виправлення правопорушника без ізоляції від суспільства із застосуванням заходів контролю та пробаційних програм.

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами обвинуваченому ОСОБА_4 є щире каяття, яке виразилось у тому, що вона визнала свою вину та щиро жалкує про вчинення ним кримінального правопорушення, засуджує свою протиправну поведінку, в процесі досудового та судового розгляду справи давала правдиві покази, які посприяли органам правосуддя встановити істину по справі, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує особу обвинуваченої, що за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні двоє малолітніх дітей, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, що згідно приписів ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, є корисливим та вчиненим з прямим умислом.

При цьому, враховуючи роз`яснення які містяться у ППВС України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд оцінюючи особу обвинуваченої, ставлення до вчиненого, добровільне повернення майна, відсутність претензій з боку потерпілої, досудову доповідь, позицію прокурора, суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, тобто обвинуваченій слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити його від відбування покарання із встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та меті його призначення і буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і профілактики вчинення нею нових злочинів. При цьому, суд не знаходить підстав для призначення більш мякого покарання, з застосуванням ст. 69 КК України. Разом з цим, згідно положень ст. 69-1 КК України при наявності обставин, передбачений пп.1,2 ч.1 ст. 66 КК України, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк покарання не може перевищувати двох третин максимального строку виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України, арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні на залучення експерта, відповідно до ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченої на користь держави, оскільки її вина у вчиненні кримінального правопорушення доведена в повному обсязі.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань щодо його обрання до суду не надходило, разом з тим, підстав для обрання запобіжного заходу з урахуванням призначеного покарання на даному етапі судом не вбачається.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 /п`ять/ років.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням. Встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 /один/ рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, працевлаштуватися або за направленням органів пробації звернутися до органів державної служби зайнятості.

Стягнути з ОСОБА_4 (паспорт НОМЕР_1 ) в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в даному кримінальному провадженні в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень.

Речові докази в даному кримінальному провадженні: футбольний м`яч білого кольору із зірками червоно-оранжевого кольору, який знаходяться на зберіганні у потерпілої - повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі, якщо було подано апеляційну скаргу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку негайно після проголошення резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити учасникам судового провадження.

Роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику, який не був присутній в судовому засідання, надіслати копію вироку не пізніше наступного дня.

Суддя