ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1694/23 Справа № 205/1239/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженого ОСОБА_8 (у режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні,-

встановила:

08 лютого 2023 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 відмовлено.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 не погоджується з прийнятим рішенням суду першої інстанції, просить рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року переглянути та звільнити його умовно-достроково.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку засудженого та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу у повному обсязі викладених у ній доводів, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити рішення суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі- КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

На думку колегії суддів зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі.

Згідно з ч.2 ст.81 КК та роз`ясненнями, які містяться у п.2 Постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому положеннями частини першої та третьої статті 6 Кримінально-виконавчого кодексу України, передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як зазначено у роз`ясненнях, що містяться у п.17 вищевказаної Постанови ПВСУ, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні поділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання…Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину та додержання ним вимог режиму.

Мотивуючи своє рішення та відмовляючи в умовно-достроковому звільненні засудженого ОСОБА_8 від відбування покарання місцевий суд, посилаючись на положення ст.81 КК, зазначив, що засуджений ОСОБА_8 в Державній установі «Дніпровська виправна колонія №89» знаходиться з 19.04.2022 року, на даний час відбув встановлену законом частину строку покарання, характеризується посередньо, працевлаштований на виробничій установі. За час відбування покарання має три заохочення та три дисциплінарних стягнення.

Згідно характеристики засуджений ОСОБА_8 характеризується задовільно, порушення режиму не допускає, має одне заохочення. Серед засуджених не конфліктний. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими негативної направленості. Однак засуджений до виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо, бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу за темою: "Правова освіта", але не відвідує заняття за програмою, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи (а.с.10).

Згідно довідки про заохочення та стягнення на даний період часу ОСОБА_8 має три стягнення у вигляді попередження, догани, суворої догани та три заохочення у вигляді подяки.

Суд, визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, констатував наступне.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Згідно наявних в особовій справі характеристик, засуджений ОСОБА_9 за весь період відбування покарання характеризувався задовільно, проте свідомо не бере особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, не бере участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу, не бере участь у роботі самодіяльних організацій, не проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи.

Відповідно до наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що засуджений ОСОБА_9 є неодноразово судимим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 та ч.2 ст.289 КК України.

Крім того, раніше до засудженого ОСОБА_9 було застосовано умовно-дострокове звільненні від подальшого відбування покарання на підставі ст.81 КК України, проте останній знову вчиняв кримінальні правопорушення, що свідчить про те, що ОСОБА_9 у повній мірі не став на шлях виправлення.

Суд визнав, що ОСОБА_9 не став на шлях виправлення, поведінка засудженого не змінилася таким чином, щоб стати підставою для умовно-дострокового звільнення, а тому на даний час застосування умовно - дострокового звільнення є недоцільним.

Отже колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність на даний час правових підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання, оскільки вони є належним чином мотивованими та ґрунтуються на сукупності досліджених доказів у справі.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_9 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року є законною, мотивованою та відповідає вимогам ст.370 КПК, підстави для її скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407 та 418, 419 КПК, колегія суддів,-

ухвалила:

Ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 лютого 2023 року про відмову в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - без задоволення

Ухвала апеляційного суду є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4