КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

адвоката ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000131 від 19.06.2023 року ,-

ВСТАНОВИЛА:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , та накладено арешт на нежитлове приміщення площею 3967,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності зареєстроване за ОСОБА_6 .

Слідчий суддя керуючись вимогами ст. 170 КПК України та врахувавши наведені у клопотанні прокурора правові підстави для накладення арешту на майно, дійшов висновку про його задоволення, оскільки останнє відповідає вимогам ст.98 КПК України.

В апеляційній скарзі власник майна ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора. Водночас, адвокат посилається на те, що оскаржувана ухвала є такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та зазначає, що слідчим суддею не враховано положення ст. 170 КПК України, не досліджено наявність підстав, за якими потрібно було накласти арешт на нежитлове приміщення.Вказує, що органом досудового розслідування не було надано доказів та обґрунтувань щодо події кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України. При цьому апелянт зазначає, що в матеріалах доданих до клопотання відсутні будь які дані про причетність нежитлового приміщення до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, і застосування даного виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна порушує права його, як власника майна. Зазначає, що він являється законним власником, що підтверджується правочином.

В судове засідання прокурор не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому подав клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, а тому колегія суддів вирішила розглянути апеляційну скаргу без участі прокурора, що не суперечить положенням ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який просив задовольнити апеляційні вимоги в повному обсязі, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів, у провадженні СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000131, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.06.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що з 24.04.2009 ОСОБА_8 є власницею Ресторана «Вараш» - нежитлове приміщення площею 3967,4 кв.м., яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . 22.02.2023 року державним реєстратором Заріченської селищної ради Рівненської області до державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про право власності на вказане нерухоме майно за ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2009 року. Проте відповідно до заяви ОСОБА_9 вказаний правочин нею у 2009 році не укладався, нерухоме майно жодній особі не відчужувалось. В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на нежитлове приміщення з метою його збереження, оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Перевіривши доводи органу досудового розслідування з приводу необхідності накладення арешту, встановивши достатність даних, які містяться у доданих до клопотання матеріалах та які вказують на обґрунтованість доводів органу досудового розслідування щодо обставин вчинення злочину, врахувавши положення ст.ст. 98,170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування та накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000131.

Колегія суддів погоджується з таким висновком слідчого судді та вважає, що матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним у даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків

Відповідно до вимог ст.170 КПК України арешт допускається, зокрема з метою збереження речових доказів. Згідно ч.3 ст.170 КПК України арешт з метою збереження речових доказів може бути накладений на майно будь якої фізичної чи юридичної особи, якщо є достатні підстави вважати, що це майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

За матеріалами судового провадження шахрайські дії вчинені, зокрема, нежитлового приміщення, а відтак є всі підстави вважати, що дане приміщення може бути передано або відчужено третіми особами. За таких обставин арешт на це майно слідчим суддею накладено обґрунтовано, за наявності для цього достатніх правових підстав.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Тому, посилання апелянта на порушення слідчим суддею вимог ст. 170 КПК України не можуть прийматися до уваги, оскільки арешт на вказане майно накладено з правових підстав.

При цьому слід зауважити, що до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Його завдання полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтами не надано та колегією суддів не встановлено.

Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апелянта про законність набуття нежитлового приміщення у власність, так як дана обставина підлягає з`ясуванню під час досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 171, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 03 липня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000131 від 19.06.2023 року - залишити без змін, а апеляційну скаргу апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала Київського апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/4514/2023 Доповідач: ОСОБА_1

Єдиний унікальний номер № 372/7/21-к