Єдиний унікальний номер 185/5951/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2023 року. м. Павлоград.

Павлоградський міськрайонний суд

Дніпропетровської

області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000115 від 10.03.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Водяне, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.10.2010 Юр`ївським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Звільнений 26.07.2013 з Криворізької ВК Дніпропетровської області №81 умовно-достроково;

- 27.03.2015 Юр`ївським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Звільнений 11.04.2017 з П`ятихатської ВК Дніпропетровської області №122 умовно-достроково,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.1 ст. 309 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в неустановленому місці знайшов предмет, ззовні схожий на вибухову речовину. Після чого, ОСОБА_3 , в результаті раптово виниклого умислу, направленого на носіння та придбання вибухової речовини без передбаченого законом дозволу, впевнившись, що виявлений ним предмет є вибуховою речовиною і для його носіння, та придбання необхідний передбачений законом дозвіл, передбачений Положенням про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами), Iнструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 292) та іншими нормативними актами, розуміючи, що в нього такий дозвіл відсутній, усвідомлюючи загально небезпечний характер своїх дій, умисно взяв у руки, піднявши з землі вищезазначену вибухову речовину, тим самим її придбав без передбаченого законом дозволу, а саме: конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення. Далі, ОСОБА_3 , продовжуючи утримувати вибухову речовину у себе вдома, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, зберігав вибухову речовину за вищевказаною адресою. В послідуючому, 10.03.2023, в період з часу з 08 год. 30 хв. по 09 год. 28 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровській області за адресою мешкання ОСОБА_3 , а саме: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено з-під газової печі конструктивно оформлений заряд вибухової речовини, споряджений корпус ручної, осколкової, наступальної гранати РГД-5 промислового виготовлення.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, в порушення Положенням про дозвільну систему (затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 576 з наступними змінами), Iнструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів (затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 р. № 622; зі змінами, внесеними наказом від 13 квітня 1999 р. № 292) та іншими нормативними актами, придбав та зберігав у себе вдома вибухову речовину без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_3 , восени 2022 року в денний час доби, перебуваючи в полі, що розташоване в районі с. Вербуватівка Павлоградського р-н, Дніпропетровської області виявив проростаючі дикорослі рослини роду конопель, при цьому усвідомлював їх рід і властивості, зокрема те, що з рослин роду конопель виготовляється «канабіс», який є особливо небезпечним наркотичним засобом та обіг якого заборонено відповідно до Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995 та Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 (із змінами та доповненнями). Після цього у ОСОБА_3 виник протиправний злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту. Реалізуючи вказаний злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , перебуваючи в полі, що розташоване в районі с. Вербуватівка Павлоградського району Дніпропетровської області, зірвав верхівкові частини та листя дикорослих рослин роду конопель з метою власного вживання без мети збуту, тим самим здійснив незаконне придбання наркотичних засобів. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, ОСОБА_3 переніс зірвані верхівкові частини та листя дикорослих рослин роду конопель до колишнього місця мешкання, а саме до території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . У наступні дні ОСОБА_3 висушив верхівкові частини та листя дикорослих рослин роду конопель та за допомогою рук перетер їх, тим самим незаконно виготовив та зберігав для особистого вживання, без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, обіг якого відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою КМУ №770 від 06.05.2000 року (із змінами та доповненнями) заборонено, загальною масою не менше 520,585 г, що в перерахунку на суху речовину становить 462,976 г. для власного вживання без мети збуту, який в подальшому незаконно зберігав спочатку в спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , потім за новим місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в порушення ч. 2 ст. 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995. В подальшому, 10.03.2023 року в період часу з 08 години 30 хвилин до 09 години 28 хвилин, в ході проведення обшуку території домоволодіння АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_3 , співробітниками поліції було виявлено та вилучено подрібнену речовину рослинного походження зеленого кольору загальною вагою 520,585 г, яка є канабісом, який відноситься до особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого відповідно до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою КМУ № 770 від 06.05.2000 (із змінами та доповненнями), заборонений, маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 462,976 г.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно виготовив, придбав та зберігав без мети збуту особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс загальною масою не менше 520,585 г (в перерахунку на висушену речовину не менше 462,976 г).

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст. 309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту; за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Під час досудового розгляду, 27.04.2023 між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000115 від 10.03.2022, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України, за участі адвоката ОСОБА_5 , в приміщенні Павлоградської окружної прокуратури Дніпропетровської області за адресою: Дніпропетровської області, м. Павлоград, вулиця Світличної Ганни, 64-а, була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 згоден з кваліфікацією дій саме за ч.1 ст. 309, а саме як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту; за ч. 1 ст. 263 КК України, як придбання, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, та під час досудового розслідування та у суді повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 роки, за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, призначивши відповідний іспитовий строк.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити й призначити узгоджену в ній міру покарання, та інші, передбачені угодою заходи, при цьому беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України в обсязі обвинувачення. Йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього уразі затвердження угоди судом. При цьому ОСОБА_3 повідомив про добровільність своєї позиції, без насильсва, примусу, погроз та обіцянок, просив затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити йому узгоджене покарання. Захисники обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 підтримав свого підзахисного та просив затвердити угоду.

Прокурор у засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить суд вказану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, в наслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії кримінальних проступків та тяжких злочинів. Суд бере до уваги те, що ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав свою вину, підтвердив обставини вчинення інкримінованих йому дій, викладених в обвинувальному акті, раніше судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, обставини, які пом`якшують покарання є щире каяття, активнее сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, обставиною, яка обтяжує покарання є рецедив злочинів. Узгоджене покарання сторонами угоди відповідає положенням ст. 50, 65 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання. Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч.1 ст. 263 КК України, та ч.1 ст. 309 КК України, та за ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорунь, відповідає положенням КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень. Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості.

На думку суду зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та вважає можливим її затвердити, та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

З обвинуваченого слід стягнути на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 5285 (п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять грн.) 84 коп.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 370, 371, 373, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27.04.2023 між прокурором Павлоградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_3 , з іншого боку, за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000115 від 10.03.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 309, ч.1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 309 КК України у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

за ч.1 ст. 263 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з виконанням обов`язків, передбачених п. 1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- спец пакет з наркотичним засобом канабіс, екстракт канабісу, який перебуває у камері схову Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 5285 (п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять грн.) 84 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Вирок може бути оскаржено з підставі, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається сторонам кримінального провадження.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1 .