ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1629/23 Справа № 202/228/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №0000705 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2023 року, про відмову у зміні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного за ч.4 ст. 189 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 21 червня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що підозрюваний та сторона захисту не зазначають будь-яких доводів щодо зміни обставин підозри чи обставин, які б давали підстави вважати відсутніми встановлені існуючі в провадженні ризики, а зазначені захисником інші доводи не є підставою для пом`якшення запобіжного заходу, а лише підтверджує, що обраний запобіжний захід є тим запобіжником, який наразі забезпечує належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що слідчий суддя не перевірив можливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, і на користь звільнення свідчить відсутність судимостей в ОСОБА_7 , наявність постійного місця проживання, усталеного способу життя, наявність утриманців, відсутність спроб переховування. Дані обставини свідчать про відсутність ризиків. Не вирішив слідчий суддя й питання можливості визначення застави.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу слідчого судді, та матеріали клопотання, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що ГУ НП України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000705 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України.

27 квітня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч.4 ст.189 КК України.

Ухвалою від 27.04.2023 року слідчим суддею Індустріального районного суду міста Дніпропетровська відносно ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 25 червня 2023 року без визначення альтернативного виду запобіжного заходу.

01 червня 2023 року вказана ухвала залишена без змін Дніпровським апеляційним судом.

Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, зміну, слідчий суддя, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199, 201 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 не оскаржується, тому не перевіряється на підставі ч.1 ст. 404 КПК України.

Перевіряючи доводи щодо відсутності ризиків, то апеляційний суд зазначає про таке.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У даному випадку слідчим суддею вірно зазначено, що будь-які підстави стверджувати що змінилися обставини, зменшились або відпали ризики, які враховувались слідчим суддею під час застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні.

Про такі ризики свідчить те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину покарання за які передбачено у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна, обставини вчинення кримінального правопорушення та спосіб участі підозрюваного в таких подіях.

Викладене спростовує посилання захисника в поданій апеляційній скарзі на те, що стороною обвинувачення не зібрано жодних доказів, про те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду; впливати на потерпілого у кримінальному провадженні, продовжити вчинити кримінальне правопорушення.

Крім того, всі обставини, на які посилається захисник у своєму клопотанні про зміну запобіжного заходу вже були враховані під час його застосування до підозрюваного, зокрема й характеризуючі дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 .

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Як видно з оскаржуваної ухвали слідчого судді, при розгляді питання щодо зміни підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вищезазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано належним чином. Доводи апеляційної скарги правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Стосовно можливого визначення ОСОБА_7 застави, то на час розгляду клопотання сторони захисту слідчий суддя таких підстав не знайшов, врахувавши положення п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, з чим погоджується й апеляційний суд.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4