Справа № 185/5858/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000574 від 20 березня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чебалакчия, Молдова, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 17 червня 2022 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 08.02.2023 року приблизно о 20.00 год. перебуваючи вдома у маловідомого йому ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , до якого завітав із метою знайти свого знайомого ОСОБА_7 , перебуваючи у коридорі квартири побачив ноутбук марки «LENOVO» модель Ideapad 1 15IGL7 сірого кольору, який лежав на дерев`яному столі у спільній кімнаті. У ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна - ноутбуку марки «LENOVO», який належить потерпілому ОСОБА_6 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_9 , знаходячись у тому ж місці в той же час, таємно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, викрав ноутбук марки «LENOVO» модель Ideapad 1 15IGL7 сірого кольору, що лежав на дерев`яному столі.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи вищевказане таємно викрадене майно при собі, пішов з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши своїми злочинними діями потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 9317 грн. 87 коп.

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам кримінального злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати зач. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений погодився з обвинуваченням, показав, що у вчиненому розкаюється. Вказав, що з товаришем зайшов до потерпілого. Коли ті перебували в іншій кімнаті, він викрав ноутбук, який виніс з квартири. Ноутбук передав своєму знайомому, а той здав його до ломбарду та дав обвинуваченому 4000 грн.

Потерпілий ОСОБА_6 надав заяву про розгляд справи без його участі, з приводу покарання поклався на розсуд суду.

Також досліджено письмові докази, які надала сторона обвинувачення.

Згідно з висновком експерта від 22 березня 2023 року, ринкова вартість ноутбуку марки «LENOVO» модель Ideapad 1 15IGL7 складає 9317 грн. 87 коп.

Відповідно до протоколу слідчого експерименту обвинувачений за участі потерпілого показав на місці, яким чином він викрадав ноутбук, як ховав його під одяг та виносив з квартири.

Також досліджено протокол впізнання від 18 квітня 2023 року, в ході якого працівник ломбарду впізнав ОСОБА_10 , як особу, яка закладала ноутбук потерпілого.

За даними договору фінансового кредиту та підприємства ПТ «ТОП Аксентьєв О.О. і компанія» ноутбук потерпілого був закладений ОСОБА_11 на підставі договору від 08 лютого 2023 року, сума застави 5000 грн.

Закладений ноутбук оглянуто зафіксовано його ідентифікуючі ознаки протоколом від 20 березня 2023 року. Так само в цей же дань, згідно протоколу впізнання потерпілий впізнав обвинуваченого, як особу яка викрала його ноутбук.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до тяжких злочинів, за який передбачене найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років.

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

У якості пом`якшувальних обставин суд враховує визнання вини у вчиненому злочині, ативне сприяння встановленню істини під час досудового розслідування, щире каяття.

Обтяжуючі обставини за змістом обвинувального акту не зазначені та під час судового розгляду не встановлені.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення та потерпілого, пом`якшуючі та відсутність обтяжуючих обставин, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів, йому необхідно призначити покарання ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, але не у межах санкції.

Положення ч. 1 ст. 69 КК України надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

Встановлені пом`якшуючі обставини в своїй сукупності (визнання винуватості, активне сприяння встановленню істини як на досудовому, так і під час судового розгляду) та такі обставини, як повернення викраденого майна потерпілому, істотно знижують ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, а тому призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції від 5 років (умови воєнного стану), було би явно несправедливим.

Тому суд вважає, що з врахуванням всіх обставин, покарання необхідно призначити покарання у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

Окрім того, ОСОБА_3 засуджений 17 червня 2022 року вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 289 КК України та йому призначено покарання у вигляді 3 років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Таким чином, остаточне покарання необхідно призначити за сукупністю вироків, частково приєднавши невідбуте покарання за попереднім вироком від 17 червня 2022 року, дотримуючись вимоги про те, що остаточне покарання за сукупністю вироків, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Невідбуте покарання становить 3 роки обмеження волі, яке підлягає за правилами ст. 72 КК України переведенню в більш тяжке покарання - позбавлення волі, з розрахунку два дні обмеження волі в один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки існує ризик того, що під загрозою призначеного покарання останній може ухилитись від суду.

Долю речових доказів вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати складають 755 грн. 12 коп., які під час досудового розслідування були затрачені на проведення судово-товарознавчої експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді трьох років шести місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 72 КК України невідбуте покарання, призначене ОСОБА_3 вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року у вигляді обмеження волі строком 3 (три) роки, перевести в позбавленні волі з розрахунку 2 дні обмеження волі в один день позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17 червня 2022 року в розмірі одного місяця позбавлення волі та за сукупністю вироків остаточне покарання ОСОБА_3 призначити у вигляді 3 (три) роки 7 (сім) місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 обрати у вигляді домашнього арешту заборонивши покидати адресу проживання: АДРЕСА_2 , цілодобово та повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп. судових витрат за проведення судової експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1