ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/2629/23

Номер провадження 1-кп/495/285/2023

20 червня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 00008за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубосари Республіки Молдова, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, перебуваю чого у цивільному шлюбі, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину 2018 року народження, військовослужбовця за призовом під час мобілізації на посаді хіміка 2 відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту 1 взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту 1 роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 07.04.2022 року обвинувачений ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби під час мобілізації, на особливий період і направлений до військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07.04.2022 року №97, обвинуваченого ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення та призначено на посаду водія-хіміка 2 відділення радіаційного хімічного біологічного захисту 1 взводу радіаційного хімічного біологічного захисту 1 роти радіаційного хімічного біологічного захисту батальйону радіаційного хімічного біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 .

Наказом тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 від 14.10.2022 року №312, обвинуваченого ОСОБА_3 призначено на посаду хіміка 2 відділення радіаційного, хімічного, біологічного захисту 1 взводу радіаційного, хімічного, біологічного захисту 1 роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту батальйону радіаційного, хімічного, біологічного захисту військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 07.04.2022 року, тобто з моменту відправлення обвинуваченого ОСОБА_3 з ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_1 , обвинувачений ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2023 року № 64/2023 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2023 року №2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України.

В останній раз, відповідно до Указу Президента України від 06.02.2023 року №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 року по теперішній час діє воєнний стан.

Будучи військовослужбовцем військової служби під час мобілізації обвинувачений ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 14, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо). Із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Проте, обвинувачений ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентують порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Так, 25.01.2023 року о 11 год. 00 хв. під час перевірки наявності особового складу командиром 1 взводу РХБ захисту 1 роти РХБ захисту старшим лейтенантом ОСОБА_6 було виявлено обвинуваченого ОСОБА_3 з характерними ознаками алкогольного сп`яніння. У супроводі командира 1 взводу РХБ захисту 1 роти РХБ захисту старшого лейтенанта ОСОБА_6 та заступника командира 1 роти РХБ захисту з МПЗ лейтенанта ОСОБА_7 обвинуваченого ОСОБА_3 було доправлено до КНП «Білгород-Дністровська міська багатопрофільна лікарня», за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Свято-Георгіївська, буд. 4, для проведення медичного освідчення стану алкогольного сп`яніння.

Під час документального оформлення медичного освідчення обвинувачений ОСОБА_3 близько 12 год. 30 хв. вдався до втечі, в результаті чого самовільно, тобто без відповідного дозволу, залишив місце служби, а саме лікувальний заклад, що розташований за адресою: Одеська обл., м. Білгород-Дністровський, вул. Свято- Георгіївська, буд. 4.

Незаконно перебуваючи поза місцем служби, обвинувачений ОСОБА_3 проводив час вільно, на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби.

Надалі, 05.02.2023 року о 20 год. 30 хв., обвинувачений ОСОБА_3 добровільно та з власної ініціативи прибув до розташування військової частини НОМЕР_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та продовжив несення військової служби.

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 407 ч. 5 КК України тобто самовільне залишення місця служби, без поважних причин військовослужбовцем (крім строкової служби), вчинене в умовах воєнного стану.

15.03.2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 , була укладена угода про визнання винуватості, відповідно до положень якої обвинувачений ОСОБА_3 розкаявся, визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Згідно підписаної угоди сторони погоджуються на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України із застосування ч.1 ст. 69 КК України, а саме призначення іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.5 ст. 407 КК України за цей злочин у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 3 (три) місяці.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого та прокурор ОСОБА_4 підтримали умови угоди та підтвердили добровільність її прийняття.

Розглядаючи питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Судом встановлено, що угода про визнання винуватості сторонами укладена добровільно та відповідає вимогам КПК та КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Узгоджена сторонами угоди міра покарання у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 3 (три) місяці, відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов, речові докази, витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 374-376, 394, 468, 472-475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 від 15.03.2023 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України призначити йому покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 3 (три) місяці.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 відраховувати з моменту його фактичного направлення для відбування покарання.

Цивільний позов, речові докази та судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1