Провадження №1-в/127/486/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького міського суду Вінницької області в складі судді-доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 оглянувши клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, -

Встановив:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк яке мотивоване тим, що наразі він відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі в Державній установі «Замкова виправна колонія (№ 58)». Вважає, що на даний час він утримується в ув`язненні 21 рок, що не передбачено жодним законом, оскільки це порушує ст. 3 Конвенції, а відповідно до Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» рішення ЄСПЛ є обов`язковими до виконання, а суди мають застосовувати їх як джерело права. Таким чином, його покарання має бути пом`якшене, шляхом зміни довічного позбавлення волі на позбавлення волі із зазначенням терміну відбуття покарання на підставі ч. 3 ст. 74 КК України.

Дослідивши клопотання засудженого, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 30 КПК України у кримінальному провадженні правосуддя здійснюється лише судом згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст. 539 КПК України Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Порядок розгляду судом питань які виникають під час та після виконання вироку визначено ст.ст. 537-539 КПК України.

Так, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України визначено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 статті 539 КПК України визначено підсудність справ про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконання вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З клопотання засудженого вбачається, що ОСОБА_4 на даний час відбуває покарання в ДУ «Замкова виправна колонія (№ 58)», яка знаходиться в м. Ізяслав Хмельницької області, а тому питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України підлягає вирішенню місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, яким в даному випадку є Ізяславський районний суд Хмельницької області.

Отже, клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, Вінницькому міському суду Вінницької області не підсудне.

Вищий Спеціалізований Суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі від 1 квітня 2017 року «Узагальнення судової практики розгляду судами деяких питань, які вирішуються судом під час виконання вироків» зазначив, що статті викладені у главах 28 та 29 КПК («Судовий розгляд» та «Судові рішення») безпосередньо не передбачають такого процесуального рішення, як повернення клопотання на підставі порушення правил підсудності. Разом із тим кримінальне процесуальне та кримінально-виконавче законодавство у багатьох випадках встановлює часові обмеження щодо права на звернення з відповідним клопотанням у разі відмови у його задоволенні. Наприклад, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким повторне подання в цьому питанні щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

В подальшому, у зазначеному листі ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ вказав, що з огляду на наведені положення та враховуючи, що у випадку недотримання суб`єктом звернення правил територіальної підсудності, визначеної у ст. 539 КПК, суд не здійснює розгляд по суті клопотання, а встановивши, що клопотання (подання) є не підсудним, суд з урахуванням положень ст. 539 КПК вправі прийняти рішення про повернення відповідного клопотання, що забезпечить право суб`єкта звернення на доступ до правосуддя до належного суду.

Також, в силу ст. 409 КПК України однією з підстав для скасування судового рішення є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Безумовному скасування підлягає рішення, ухвалене з порушенням правил підсудності (п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України).

Враховуючи викладене, суд вважає, що клопотання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк слід повернути ОСОБА_4 , оскільки дане питання підлягає вирішенню місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Керуючись: ст.ст. 537, 539 КПК України, -

Ухвалив

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк повернути особі яка його подала, для звернення з ним до належного суду.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді