Справа № 591/3812/23
Провадження № 1-кс/591/1836/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2023 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Сумській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000125 від 25.01.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, погодженим прокурором, яке мотивував тим, що слідчим відділом Управління СБ України в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 25.01.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

В рамках проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000125 від 25.01.2023 19.05.2023 слідчим в період з «08» години «07» хвилин по «09» годину «49» хвилин, на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 16.05.2023, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку слідчим виявлено та вилучено майно, яке 19.05.2023 визнано речовим доказом.

Слідчий просив накласти арешт на них з метою їх збереження.

Учасники в судове засідання не прибули, повідомлені про розгляд клопотання належним чином, що згідно ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Від власника майна ОСОБА_4 надійшло письмове заперечення на клопотання слідчого, у якому він просив не накладати арешт на його єдине майно, оскільки ноутбук необхідний йому для продовження професійної діяльності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, можливої конфіскації майна.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що слідчим відділом Управління СБ України в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000125 від 25.01.2023, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, якщо арешт накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України.

Оцінивши матеріали, додані до клопотання в їх сукупності, вважаю, що вилучене під час обшуку майно, відповідає критеріям речових доказів та може зберегти на собі сліди вчинення даного кримінального правопорушення, оскільки з`ясовуються обставини вимагання грошових коштів.

Незастосування цього заходу може призвести до знищення, приховання, пошкодження речового доказу, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження, суттєво ускладнить процес встановлення істини у кримінальному провадженні та не будуть досягнуті завдання кримінального провадження.

Розглядаючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя не вдається до оцінки доказів, що є прерогативою суду під час судового розгляду справи.

З огляду на викладене, на вказане майно слід накласти арешт з метою його збереження як речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити .

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000125 від 25.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України яке було вилучено 19.05.2023 у ході проведення обшуку за місце проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук марки «HP» s/n 584037-251, яким користується ОСОБА_4 , та на якому здійснено вхід до соціальної мережі «Facebook» із входом в акаунт « ОСОБА_5 ».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, на якого покладено контроль та відповідальність за її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1