Справа № 147/1275/23
Провадження № 1-кп/147/107/23
В И Р О К

іменем України

19 вересня 2023 року смт Тростянець

Тростянецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали у кримінальному провадженні, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000058 від 01.09.2023, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Демківка Гайсинського (Тростянецького) району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, старшого стрільця оператора 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

Старший матрос ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, перебуваючий на посаді старшого стрільця оператора 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2, 16 «Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», не складаючи теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ, не проходячи медичного огляду в порядку, встановленому Міністерством охорони здоров`я, діючи з прямим умислом, та з мотивів отримання підробленого документу, з метою його подальшого використання для керування транспортним засобом, 12.07.2023 близько 11:00 год., користуючись мережею «Інтернет» в додатку «Facebook» помітив оголошення щодо продажу посвідчення водія та через мобільний додаток «Месенджер» зв`язався із автором оголошення «продажу посвідчення водія» та домовився про виготовлення посвідчення водія категорії «B» за грошові кошти в сумі 8000,00 (вісім тисяч) гривень, і в подальшому надав свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по батькові, число, місяць, рік народження, місце народження та свій фотознімок.

19.07.2023 ОСОБА_3 , перебуваючи у відділенні № 1 товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта», що знаходиться за адресою: смт Тростянець Гайсинського району Вінницької області, отримав завідомо підроблений офіційний документ з метою його подальшого використання для керування транспортним засобом, а саме: підроблене посвідченням водія серії НОМЕР_2 , дата видачі 12.07.2023, терміном дії до 12.07.2053, видане органом ТСЦ 0541 на його ім`я, з даними, що не відповідали дійсності, а саме інформацією про дозвіл на керування транспортними засобами категорії «В».

При цьому, старший матрос ОСОБА_3 посвідчення водія в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, спосіб не отримував, теоретичний і практичний іспити у територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ не складав.

У подальшому, 01 вересня 2023 року близько 21 год. 00 хв. старший матрос ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , по вул. Центральній, поряд з житловим будинком №53 що в с. Северинівка Гайсинського району Вінницької області, був зупинений працівниками відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію», за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП України.

Тоді ж, старший матрос ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії «B», дата видачі 12.07.2023, терміном дії до 12.07.2053, видане органом ТСЦ 0541 на його ім`я є підробленим, містить завідомо недостовірну інформацію, діючи з прямим умислом, використав завідомо підроблений документ шляхом пред`явлення його поліцейському сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Гайсинського районного управління поліції Головного управління національної у Вінницькій області для перевірки документів на право користування і керування транспортним засобом.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подана відповідна заява обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 в якій обвинувачений беззаперечно визнав свою вину у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений та захисник не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувальний акт розглядається у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст. 382 КПК України.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про доведеність вини громадянина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та правильної кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком, раніше не судимий, неодружений, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, старший стрілець оператора 1 десантно-штурмового відділення 2 десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 , під наглядом в психіатричному кабінеті Тростянецької ЦРЛ не перебуває та за останні п`ять років за допомогою не звертався, за наркологічною допомогою в КНП «Тростянецька лікарня» не звертався, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони: скарги з боку громадян не надходили, поведінка в побуті та громадських місцях належна, матеріали компрометуючого характеру на дану особу відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, суд вважає, що останній відповідно до принципу індивідуалізації покарання необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.4 ст. 358 КК України, що відповідає загальним засадам призначення покарання, викладеним у ст. 65 КК України, та є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень відповідно до вимог ст. 50 КК України.

Ухвалюючи таке рішення суд, серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

ЄСПЛ у рішенні від 17.09.2009 в справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На переконання суду, захід примусу визначений судом, є співмірним тяжкості і характеру вчиненого діяння та його наслідкам, забезпечить виконання завдань кримінального судочинства, слугуватиме цілям його застосування, встановленим ст.2 КПК України, та буде відповідати одному із основних принципів Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - пропорційності обмеження прав людини і легітимної мети покарання та невідворотності покарання, тобто необхідним, справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Викривачі у кримінальному провадженні відсутні. Винагорода викривачу не пропонувалась.

Діями ОСОБА_3 шкоди не завдано. Цивільний позов не заявлявся.

Підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичних осіб немає.

Загальний розмір процесуальних витрат на залучення експертів в кримінальному провадженні, які відповідно до вимог ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого становить 3345 грн. 72 коп., та складається з: витрати за проведення судової технічної експертизи (висновок експерта КНДІСЕ № 5499/23-21 від 07.09.2023).

Згідно з ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Необхідності застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання цим вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 381, 382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 3345 (три тисячі триста сорок п`ять) гривень 72 копійки.

Скасувати арешт мч. 4 ст. 358 ККайна накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Вінницької області від 05 вересня 2023 року.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: посвідчення водія видане органом ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 серії НОМЕР_2 дата видачі 12.07.2023 з терміном дії до 12.07.2053 - знищити.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Тростянецький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше наступного дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасниками кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1