№ 1-кс/183/2799/23

У Х В А Л А
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області, громадянин України, раніше не судимий, одружений, на утриманні перебуває малолітня дитина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з неповною вищою освітою, військовослужбовець військової служби за контрактом, в посаді солдата резерву військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -
В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 15 вересня 2023 року близько 22 год. 00 хв., перебуваючи у місці розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 за адресою: наметове містечко, АДРЕСА_3 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин та особистої неприязні до військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, групою осіб.
В цей час ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, вчинених групою осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті особистої неприязні до ОСОБА_8 , знаходячись на території наметового містечка смт. Черкаське Новомосковського району Дніпропетровської області, зайшли до намету №8, де на ліжку на другому поверсі знаходився солдат ОСОБА_8 .
Далі ОСОБА_5 разом ОСОБА_9 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинених групою осіб, підійшли до ліжка, де відпочивав потерпілий ОСОБА_8 , за допомогою рук скинули його з ліжка на землю, умисно почали наносити удари руками не менше двух ударів в область голови та тулубу останнього, який в цей час знаходився у лежачому положенні на спині. В результаті чого заподіяли ОСОБА_8 , тілесні ушкодження у вигляді здавлення головного мозку, травматичного субдурального крововиливу, закритої черепно-мозкової травми.
Після чого ОСОБА_5 разом з ОСОБА_9 залишили потерпілого ОСОБА_8 біля намету №8 та покинули місце вчинення злочину, де останній помер.
Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.
16.09.2023 о 09 годині 20 хвилин за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні слідчим підтверджена зібраними у кримінальному провадженні доказами.
Враховуючи особу підозрюваного, слідчий вважає наявними ризики, визначені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , усвідомлює, що він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину із застосуванням насильства, покарання за яке, передбачено у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, після вчинення інкримінованого йому злочину покинув місце його вчинення, враховуючи перелічені обставини, ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що перешкоджатиме досудовому розслідуванню.
Про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що на даний час в ході досудового розслідування допитано в якості свідків, військовослужбовців, які проходять службу разом з ОСОБА_5 , та у випадку обрання іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній зможе вільно незаконно впливати на свідків, з метою зміни їх показів, чи відмови від показів.
Про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого, свідчить те, що ОСОБА_9 , розуміючи тяжкість можливого покарання, може вчинити інший злочин, з метою уникнення покарання.
З урахуванням наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам можливо лише застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть достатньою мірою обмежити свободу його пересування.
Прокурор клопотання слідчого підтримала, просила його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними у ньому.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої підозри, його підзахисний не наносив тілесних ушкоджень потерпілому, саме у ОСОБА_9 є неприязні відносини з потерпілим, тому він і спричини йому такі тілесні ушкодження. Його підзахисний не залишав місце вчинення злочину, а пішов до свого намету, попередивши інших військовослужбовців про можливість надання медичної допомоги потерпілому. Отже сторона захисту наполягає на відсутності об`єктивних даних, які би свідчили про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, на які посилається прокурор в клопотанні не надано.
Підозрюваний підтримав думку свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання.
Вислухавши позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали, подані до клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
16.09.2023 о 09 годині 20 хвилин за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, що кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується:
- протоколом огляду місця події від 16.09.2023;
- протоколом огляду трупу від 16.06.2023;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_5 ;
- протоколом проведення слідчого експерименту з підозрюваним ОСОБА_9 ;
- протоклами преявлення зазначеним вище свідкам особи для впізнання за фотознімками.
При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя, на підставі ст. 178 КПК України, вважає їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.
Стосовно ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурором, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання, у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання.
Так само слідча суддя погоджується з позицією слідчого щодо наявності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обізнаний про наявність свідків у даному кримінальному провадженні та про їх місце перебування. Всі свідки у кримінальному провадження являються військовослужбовцями, з якими підозрюваний проходить військову службу в одній військовій частині, а тому, перебуваючи на свободі, матиме реальну можливість незаконного впливу на свідків.
Наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України, суду не доведена.
Слідча суддя бере до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання та перебування на його утриманні малолітньої дитини - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак дані обставини з урахуванням вищевикладеного не можуть слугувати достатньою підставою для обрання підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-3 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
З урахуванням вищевикладеного, клопотання слідчого Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старший лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 182, 194, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в :
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15 листопада 2023 року.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1