Справа № 646/3329/23
№ провадження 1-кп/646/471/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2023 року місто Харків

Червонозаводський районний суд міста Харкова у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000586 від 01.06.2023 з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості від 04.07.2023 щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кісловодськ Ставропільського краю, рф, громадянина України, з повною середньою освітою, який не має місця реєстрації та постійного місця проживання, відбуває покарання у ДУ «Диканівська виправна колонія № 12», раніше судимого:

- 30.06.2015 Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1360 гривень;

- 19.12.2019 Ленінським районними судом м. Харкова за ч.4 ст.187 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна;

- 19.08.2020 Ленінським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.125, ст. 72, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

У період часу з 25.04.2019 ОСОБА_3 , знаходячисьу місцях позбавлення волі, з 05.05.2023 відбуває покарання у ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» (далі ДУ «ДВК (№12)», яка знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Лелюківська, 1, перебуваючи на дільниці посиленого контролю (далі «ДПК») установи, як особа, яка систематично умисно вчиняє злісні порушення режиму відбування покарання, які загрожують безпеці персоналу установи та засудженим.

З 25.04.2019 по 27.08.2020, з 06.10.2020 по 27.10.2020 перебував в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» (далі за текстом: ДУ «ХСІ»).

З 27.08.2020 по 06.10.2020, а також з 27.10.2020 по 08.04.2021 перебував в умовах ДУ «Диканівська виправна колонія (№12) (далі «ДУ «ДВК (№12)»).

10.09.2020 комісією ДУ «ДВК (№12)» засуджений ОСОБА_3 переведений до дільниці посиленого контролю (далі «ДПК») установи строком на 6 місяців, як особа, яка систематично умисно вчиняє злісні порушення режиму відбування покарання, які загрожують безпеці персоналу установи та засудженим.

З 08.04.2021 по 18.04.2021 слідував етапом з ДУ «ДВК (№12)» через державну установу «Харківський слідчий ізолятор» до ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)», де відбував покарання з 18.04.2021 по 26.04.2021, де у березні 2021 року рішенням міжрегіональної комісії на підставі рішення, прийнятого 02.03.2021 (протокол засідання комісії № 9 від 02.03.2021, про що наявний витяг №2/9-2021), враховуючи, що засуджений ОСОБА_3 1986 року народження як особа, яка злісно порушує установлений порядок відбування покарання, на підставі ст. 100, 101 ч.3, 133 Кримінально-виконавчого кодексу України, п. 3 розділу IVПорядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 680/5 від 27.02.2017 (зі змінами), вирішено клопотати до центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про зміну умов тримання засудженому ОСОБА_3 шляхом переведення його з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» до колонії максимального рівня безпеки з відбуванням покарання у приміщеннях камерного типу на строк 3 роки.

Вказане рішення до Міжрегіональної комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Нетіченська, 14, про що до відома засудженого доведено у встановленому Законом порядку, не оскаржене.

Надалі на підставі наряду від 01.04.2021 №3/1-6536/Рд та на підставі рішення Центральної комісії Департаменту від 01.04.2021 № 3.3/9-2021 засудженого ОСОБА_3 1986 року народження переведено для подальшого відбування покарання з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» до ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» (витяг № 3.3/9-2021 від 01.04.2021 з протоколу засідання Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо переведення осіб, засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, до установ виконання покарань, вказане рішення Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань до керівника Департаменту з виконання кримінальних покарань (вул. Юрія Іллєнка, 81, м. Київ, 04050, про що роз`яснено у встановленому Законом порядку засудженому, ОСОБА_3 не оскаржувалося).

Надалі, засуджений ОСОБА_3 з 08.04.2021 по 26.04.2023 перебував в державній установі «Катеринівській виправній колонії (№46)», після чого з 26.04.2023 по 05.05.2023 слідував етапом з ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» через ДУ «ХСІ» до ДУ «ДВК (№12)».

З 05.05.2023 по теперішній час перебуває в державній установі «ДВК (№12). До праці не залучався, вимоги режиму тримання в умовах ДУ «ДВК (№12)» порушував 18 разів, 1 з них був поміщений до ДІЗО, при цьому в умовах ДУ «ХСІ» режим тримання не порушував, в умовах ДУ «Катеринівська виправна колонія (№46)» порушував режим тримання, притягувався до дисциплінарної відповідальності 3 рази, за що покараний в установленому Законом порядку та двічі поміщувався до карцеру, не заохочувався.

В умовах ДУ «ДВК (№12)» у період часу до 05.05.2023, тобто з 27.08.2020 по 06.10.2020, а також з 27.10.2020 по 08.04.2021 порушував режим відбування покарання 23 рази, покараний у дисциплінарному порядку, з яких 3 рази поміщувався до дисциплінарної ізолятору та 1 раз поміщений до приміщення камерного типу (далі «ПКТ»).

За період перебування в умовах установ виконання покарань притягувався до дисциплінарної відповідальності, накладені стягнення за порушеннями режиму тримання, які мали місце: 30.10.2020, 11.11.2020 (накладені стягнення у виді «догани»), 15.09.2023, 23.09.2023, 30.10.2023, 30.10.2023, 25.11.2023, 30.12.2020, 20.01.2021, 27.10.2021, 27.10.2021, 27.10.2021, 27.10.2021, 03.02.2021, 03.02.2021, 03.02.2021, 10.02.2021, 10.02.2021, 10.02.2021, 24.03.2021, 21.11.2022, 09.05.2023, 09.05.2023, 09.05.2023, 11.05.2023, 11.05.2023, 17.05.2023, 17.05.2023, 17.05.2023, 17.05.2023 (накладені стягнення у виді «суворої догани»), 18.08.2020, 07.09.2020, 11.01.2021, 06.05.2023 (поміщався до дисциплінарного ізолятору (далі «ДІЗО»), 10.11.2021, 17.12.2021 (поміщений двічі до одиночної камери (далі «ОК», «карцер»), 17.09.2020 (поміщений до ПКТ).

Так, засуджений ОСОБА_3 за час відбуття покарання в ДУ «ДВК №12» після 05.05.2023 за допущені 11 злісних порушень режиму тримання отримав дисциплінарні стягнення, які на даний час не погашені та які мали місце за нижчевказаних обставин, а саме:

Так, 05.05.2023 об 11 годині 00 хвилин представниками адміністрації було затримано ОСОБА_3 за порушення режиму тримання, а саме: в кімнаті догляду особистих речей засуджених, які прибули етапом, засудженому ОСОБА_3 представниками адміністрації було запропоновано дістати особисті речі із карманів штанів для догляду, на що засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився, мотивуючи свої дії своїми особистими переконаннями. На зроблені зауваження представників адміністрації установи ОСОБА_3 відреагував не відразу, почав висловлювати невдоволення режимом тримання, вживав жаргонні та нецензурні слова безадресно, висловлював наміри фізичної розправи над представниками адміністрації після звільнення.

Після проведення повного особистого обшуку ОСОБА_3 представниками адміністрації було доставлено до чергової частини установи для надання письмового пояснення.

Засуджений ОСОБА_3 скарг на стан здоров`я не висловлював, одягнений та взутий за сезоном, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених та правилами безпеки засуджений раніше був ознайомлений.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 порушив вимоги режиму тримання, чинив опір законним діям персоналу установи виконання покарань, перешкоджав виконанню ним своїх службових обов`язків (розділ ІІ п. 4 п.п. 8 ПВР УВП), допустив вживання жаргонних та нецензурних слів (розділ ІІ п. 4 п.п. 10 ПВР УВП), не ввічливе відношення до представників адміністрації (розділ ІІ п. 3 п.п. 8 ПВР УВП), чим подав негативний приклад іншим засудженим.

Із даним засудженим було проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень правил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст. ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст.ст.107 ч.3, ч.4, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_3 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст. 132, 134, 135 КВК України, прийнято рішення розглянути дисциплінарне правопорушення скоєне ОСОБА_3 на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 132, 134 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії № 45 від 06.05.2023 року, вирішено ОСОБА_3 помістити до ДІЗО установи строком на 14 діб.

Крім того, 06.05.2023 о 09 годині 35 хвилин представниками адміністрації було затримано ОСОБА_3 за порушення режиму тримання, а саме: при відкритті дверей камери «ДІЗО» №1, ОСОБА_3 не зробив доповідь чергового по камері, мотивуючи свої дії особистими переконаннями, на неодноразово зроблені зауваження представників адміністрації засуджений ОСОБА_3 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, розмовляв з представниками адміністрації на «ти» на підвищених тонах, висловлював жаргонні та нецензурні слова безадресно, виказував погрози фізичної розправи в бік представників адміністрації після звільнення.

Дані дії ОСОБА_3 вчинив свідомо, через власну недисциплінованість.

Після чого ОСОБА_3 був доставлений представниками адміністрації до чергової частини «ДІЗО/ПКТ» для написання письмового пояснення.

Засуджений ОСОБА_3 скарг на стан здоров`я не висловлював, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених ОСОБА_3 раніше був ознайомлений.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 порушив правила режиму тримання, а саме: засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань (розділ II п.3 п.п.5 ПВР УВП), вживання жаргонних та нецензурних слів (розділ II п.4 п.п.10 ПВР УВП), не ввічливе відношення до представників адміністрації (розділ II п.3 п.п.8 ПВР УВП)., чим подав негативний приклад іншим засудженим.

Із даним засудженим було проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень правил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст. ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст.ст.107 ч.3, ч.4, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_3 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст. 132, 134, 135 КВК України, прийнято рішення розглянути дисциплінарне правопорушення скоєне ОСОБА_3 на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 132, 134 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії № 46 від 09.05.2022, вирішено ОСОБА_3 оголосити сувору догану.

Крім того, 07.05.2023 о 09 годині 25 хвилин представниками адміністрації було затримано ОСОБА_3 за порушення режиму тримання, а саме: при відкритті дверей камери «ДІЗО» №1, ОСОБА_3 не зробив доповідь чергового по камері, мотивуючи свої дії особистими переконаннями, на неодноразово зроблені зауваження представників адміністрації засуджений ОСОБА_3 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, розмовляв з представниками адміністрації на «ти» на підвищених тонах, висловлював жаргонні та нецензурні слова безадресно, виказував погрози фізичної розправи в бік представників адміністрації після звільнення.

Дані дії ОСОБА_3 вчинив свідомо, через власну недисциплінованість.

Після чого ОСОБА_3 був доставлений представниками адміністрації до чергової частини «ДІЗО/ПКТ» для написання письмового пояснення.

Засуджений ОСОБА_3 скарг на стан здоров`я не висловлював, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених ОСОБА_3 раніше був ознайомлений.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 порушив правила режиму тримання, а саме: засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань (розділ II п.3 п.п.5 ПВР УВП), вживання жаргонних та нецензурних слів (розділ II п.4 п.п.10 ПВР УВП), не ввічливе відношення до представників адміністрації (розділ II п.3 п.п.8 ПВР УВП)., чим подав негативний приклад іншим засудженим.

Із даним засудженим було проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень правил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст. ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст.ст.107 ч.3, ч.4, 118, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_3 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст.ст. 132, 134, 135 КВК України, розглянуто дисциплінарне правопорушення скоєне ОСОБА_3 на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст. ст. 132, 134 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії № 46 від 09.05.2023 року, вирішено ОСОБА_3 оголосити сувору догану.

Також, 10.05.2023 о 09 годині 40 хвилин представниками адміністрації було затримано ОСОБА_3 за порушення режиму тримання, а саме: при відкритті дверей камери «ДІЗО» №1, ОСОБА_3 не зробив доповідь чергового по камері, мотивуючи свої дії особистими переконаннями, на неодноразово зроблені зауваження представників адміністрації засуджений ОСОБА_3 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, розмовляв з представниками адміністрації на «ти» на підвищених тонах, висловлював жаргонні та нецензурні слова безадресно, виказував погрози фізичної розправи в бік представників адміністрації після звільнення.

Дані дії ОСОБА_3 вчинив свідомо, через власну недисциплінованість.

Після чого ОСОБА_3 був доставлений представниками адміністрації до чергової частини «ДІЗО/ПКТ» для написання письмового пояснення.

Засуджений ОСОБА_3 скарг на стан здоров`я не висловлював, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених ОСОБА_3 раніше був ознайомлений.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 порушив правила режиму тримання, а саме: засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань (розділ II п.3 п.п.5 ПВР УВП), вживання жаргонних та нецензурних слів (розділ II п.4 п.п.10 ПВР УВП), не ввічливе відношення до представників адміністрації (розділ II п.3 п.п.8 ПВР УВП)., чим подав негативний приклад іншим засудженим.

Із даним засудженим було проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень правил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст. ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст.ст.107 ч.3, ч.4, 118, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_3 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст. 132, 134, 135 КВК України, розглянуто дисциплінарне правопорушення скоєне ОСОБА_3 на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 132, 134 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії № 48 від 11.05.2023, вирішено ОСОБА_3 оголосити сувору догану.

Також, 11.05.2023 о 09 годині 00 хвилин, представниками адміністрації було затримано ОСОБА_3 за порушення режиму тримання, а саме: при відкритті дверей камери «ДІЗО» №1, ОСОБА_3 не зробив доповідь чергового по камері, мотивуючи свої дії особистими переконаннями, на неодноразово зроблені зауваження представників адміністраці їзасуджений ОСОБА_3 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, розмовляв з представниками адміністрації на «ти» на підвищених тонах, висловлював жаргонні та нецензурні слова безадресно, виказував погрози фізичної розправи в бік представників адміністрації після звільнення.

Дані дії ОСОБА_3 вчинив свідомо, через власну недисциплінованість.

Після чого ОСОБА_3 був доставлений представниками адміністрації до чергової частини «ДІЗО/ПКТ» для написання письмового пояснення.

Засуджений ОСОБА_3 скарг на стан здоров`я не висловлював, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених ОСОБА_3 раніше був ознайомлений.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 порушив правила режиму тримання, а саме: засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань (розділ II п.3 п.п.5 ПВР УВП), вживання жаргонних та нецензурних слів (розділ II п.4 п.п.10 ПВР УВП), не ввічливе відношення до представників адміністрації (розділ II п.3 п.п.8 ПВР УВП)., чим подав негативний приклад іншим засудженим.

Із даним засудженим було проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень правил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст. ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст.ст.107 ч.3, ч.4, 118, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_3 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст.ст. 132, 134, 135 КВК України, розглянуто дисциплінарне правопорушення скоєне ОСОБА_3 на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 132, 134 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії № 50 від 17.05.2023, вирішено ОСОБА_3 оголосити сувору догану.

Також, 12.05.2023 о 09 годині 15 хвилин представниками адміністрації було затримано ОСОБА_3 за порушення режиму тримання, а саме: при відкритті дверей камери «ДІЗО» №1, ОСОБА_3 не зробив доповідь чергового по камері, мотивуючи свої дії особистими переконаннями, на неодноразово зроблені зауваження представників адміністрації засуджений ОСОБА_3 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, розмовляв з представниками адміністрації на «ти» на підвищених тонах, висловлював жаргонні та нецензурні слова безадресно, виказував погрози фізичної розправи в бік представників адміністрації після звільнення.

Дані дії ОСОБА_3 вчинив свідомо, через власну недисциплінованість.

Після чого ОСОБА_3 був доставлений представниками адміністрації до чергової частини «ДІЗО/ПКТ» для написання письмового пояснення.

Засуджений ОСОБА_3 скарг на стан здоров`я не висловлював, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених ОСОБА_3 раніше був ознайомлений.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 порушив правила режиму тримання, а саме: засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань (розділ II п.3 п.п.5 ПВР УВП), вживання жаргонних та нецензурних слів (розділ II п.4 п.п.10 ПВР УВП), не ввічливе відношення до представників адміністрації (розділ II п.3 п.п.8 ПВР УВП)., чим подав негативний приклад іншим засудженим.

Із даним засудженим було проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушеньправил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст. ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст.ст.107 ч.3, ч.4, 118, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_3 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст.ст. 132, 134, 135 КВК України, розглянуто дисциплінарне правопорушення скоєне ОСОБА_3 на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 132, 134 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії № 50 від 17.05.2023, вирішено ОСОБА_3 оголосити сувору догану.

Також, 13.05.2023 о 09 год 15 хв представниками адміністрації було затримано ОСОБА_3 за порушення режиму тримання, а саме: при відкритті дверей камери «ДІЗО» №1, ОСОБА_3 не зробив доповідь чергового по камері, мотивуючи свої дії особистими переконаннями, на неодноразово зроблені зауваження представників адміністрації засуджений ОСОБА_3 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, розмовляв з представниками адміністрації на «ти», на підвищених тонах, висловлював жаргонні та нецензурні слова безадресно, виказував погрози фізичної розправи в бік представників адміністрації після звільнення.

Дані дії ОСОБА_3 вчинив свідомо, через власну недисциплінованість.

Після чого ОСОБА_3 був доставлений представниками адміністрації до чергової частини «ДІЗО/ПКТ» для написання письмового пояснення.

Засуджений ОСОБА_3 скарг на стан здоров`я не висловлював, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених ОСОБА_3 раніше був ознайомлений.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 порушив правила режиму тримання, а саме: засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань (розділ II п.3 п.п.5 ПВР УВП), вживання жаргонних та нецензурних слів (розділ II п.4 п.п.10 ПВР УВП), не ввічливе відношення до представників адміністрації (розділ II п.3 п.п.8 ПВР УВП)., чим подав негативний приклад іншим засудженим.

Із даним засудженим було проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень правил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст. ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст.ст.107 ч.3, ч.4, 118, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_3 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст.ст. 132, 134, 135 КВК України, розглянуто дисциплінарне правопорушення скоєне ОСОБА_3 на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 132, 134 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії № 50 від 17.05.2023, вирішено ОСОБА_3 оголосити сувору догану.

Також, 14.05.2023 о 09 год 00 хв представниками адміністрації було затримано ОСОБА_3 за порушення режиму тримання, а саме: при відкритті дверей камери «ДІЗО» №1, ОСОБА_3 не зробив доповідь чергового по камері, мотивуючи свої дії особистими переконаннями, на неодноразово зроблені зауваження представників адміністрації засуджений ОСОБА_3 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, розмовляв з представниками адміністрації на «ти» на підвищених тонах, висловлював жаргонні та нецензурні слова безадресно, виказував погрози фізичної розправи в бік представників адміністрації після звільнення.

Дані дії ОСОБА_3 вчинив свідомо, через власну недисциплінованість.

Після чого ОСОБА_3 був доставлений представниками адміністрації до чергової частини «ДІЗО/ПКТ» для написання письмового пояснення.

Засуджений ОСОБА_3 скарг на стан здоров`я не висловлював, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених ОСОБА_3 раніше був ознайомлений.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 порушив правила режиму тримання, а саме: засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань (розділ II п.3 п.п.5 ПВР УВП), вживання жаргонних та нецензурних слів (розділ II п.4 п.п.10 ПВР УВП), не ввічливе відношення до представників адміністрації (розділ II п.3 п.п.8 ПВР УВП)., чим подав негативний приклад іншим засудженим.

Із даним засудженим було проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень правил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст. ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст.ст.107 ч.3, ч.4, 118, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_3 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст.ст. 132, 134, 135 КВК України, розглянуто дисциплінарне правопорушення скоєне ОСОБА_3 на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст.ст. 132, 134 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії № 50 від 17.05.2023, вирішено ОСОБА_3 оголосити сувору догану.

Також, 15.05.2023 о 09 год 00 хв представниками адміністрації було затримано ОСОБА_3 за порушення режиму тримання, а саме: при відкритті дверей камери «ДІЗО» №1, ОСОБА_3 не зробив доповідь чергового по камері, мотивуючи свої дії особистими переконаннями, на неодноразово зроблені зауваження представників адміністрації засуджений ОСОБА_3 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, розмовляв з представниками адміністрації на «ти», на підвищених тонах, висловлював жаргонні та нецензурні слова безадресно, виказував погрози фізичної розправи в бік представників адміністрації після звільнення.

Дані дії ОСОБА_3 вчинив свідомо, через власну недисциплінованість.

Після чого ОСОБА_3 був доставлений представниками адміністрації до чергової частини «ДІЗО/ПКТ» для написання письмового пояснення.

Засуджений ОСОБА_3 скарг на стан здоров`я не висловлював, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених ОСОБА_3 раніше був ознайомлений.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 порушив правила режиму тримання, а саме: засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань (розділ II п.3 п.п.5 ПВР УВП), вживання жаргонних та нецензурних слів (розділ II п.4 п.п.10 ПВР УВП), не ввічливе відношення до представників адміністрації (розділ II п.3 п.п.8 ПВР УВП)., чим подав негативний приклад іншим засудженим.

Із даним засудженим було проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень правил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст. ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст. ст.107 ч.3, ч.4, 118, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_3 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 131-2 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст. ст. 132, 134, 135 КВК України, розглянуто дисциплінарне правопорушення скоєне ОСОБА_3 на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_3 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 Кримінально-виконавчого кодексу України, керуючись ст. ст. 132, 134 Кримінально-виконавчого кодексу України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії № 50 від 17.05.2023, вирішено ОСОБА_3 оголосити сувору догану.

Крім того, 22.05.2023 о 09 годині 00 хвилин в розташуванні житлового приміщення № 6 дільниці посиленого контролю державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)», у присутності чергового помічника начальника установи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , в.о. завідувача медичної частини (№12) ОСОБА_7 (за згодою), а також засудженого ОСОБА_8 , 1990 року народження, бр. № 112, засудженого ОСОБА_9 , 1970 року народження, бр. № 141, засудженому ОСОБА_3 , 1986 р.н. ст. 125 ч. 1, 70 ч. 4,187 ч. 4 КК України, строк: 8 років 6 місяців позбавлення волі, початок строку: 24.06.2019 року, кінець строку: 24.10.2027 року, заступником начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка навести порядок в розташуванні житлового приміщення № 6 дільниці посиленого контролю установи, де він відбуває покарання, а саме: підмести та помити підлогу, витерти пил з підвіконня. При цьому засуджений ОСОБА_3 прибиральним інвентарем (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, совок, гумові рукавички) був забезпечений, одягнений і взутий за сезоном. Однак засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився приступити до виконання чергування, мотивуючи свою відмову власними переконаннями. На неодноразові вимоги заступника начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майора внутрішньої служби ОСОБА_10 приступити до виконання чергування засуджений ОСОБА_3 відповідав відмовою.

Також засудженому ОСОБА_3 додатково були роз`яснені вимоги ст. 391 КК України, ст. ст. 107, 118, 132, 103 КВК України. Після чого засудженому ОСОБА_3 , заступником начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , знову було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка, на що останній знову відповів категоричною відмовою.

Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_3 не виказував, був оглянутий медичним працівником, за результатом огляду в.о. завідувачем медичної частини (№12) ОСОБА_7 , була надана довідка, в якій зазначено: «працездатний, виконувати роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії, поліпшенню житлово-побутових умов засуджених може».

Заходів фізичного, морального та психологічного впливу на засудженого ОСОБА_3 не здійснювалось.

Дії засудженого ОСОБА_3 є відкритим, категоричним та демонстративним невиконанням обов`язку, визначеного у ч. 3 ст. 107, ч. 5 ст. 118 КВК України та п. 3 Розділу ІІ. "Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань" Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, щодо залучення без оплати праці до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 подає негативний приклад іншим засудженим.

На засіданні дисциплінарної комісії № 52 від 23.05.2023 було прийняте рішення ще раз висунути вимоги засудженому ОСОБА_3 , щодо виконання робот по самообслуговуванню, благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Крім того, 23.05.2023 о 09 годині 30 хвилин в розташуванні житлового приміщення № 6 дільниці посиленого контролю державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» у присутності чергового помічника начальника установи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_11 , в.о. завідувача медичної частини (№12) ОСОБА_7 (за згодою), а також засудженого ОСОБА_8 , 1990 року народження, бр. № 112, засудженого ОСОБА_9 , 1970 року народження, бр. № 141, засудженому ОСОБА_3 , 1986 р.н. ст. 125 ч. 1, 70 ч. 4,187 ч. 4 КК України, строк: 8 років 6 місяців позбавлення волі, початок строку: 24.06.2019, кінець строку: 24.10.2027, заступником начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка навести порядок в розташуванні житлового приміщення № 6 дільниці посиленого контролю установи, де він відбуває покарання, а саме: підмести та помити підлогу, витерти пил з підвіконня. При цьому, засуджений ОСОБА_3 прибиральним інвентарем (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, совок, гумові рукавички) був забезпечений, одягнений і взутий за сезоном. Однак засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився приступити до виконання чергування, мотивуючи свою відмову власними переконаннями. На неодноразові вимоги заступника начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майора внутрішньої служби ОСОБА_10 приступити до виконання чергування засуджений ОСОБА_3 відповідав відмовою.

Також засудженому ОСОБА_3 додатково були роз`яснені вимоги ст. 391 КК України, ст. ст. 107, 118, 132, 103 КВК України. Після чого засудженому ОСОБА_3 , заступником начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , знову було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка, на що останній знову відповів категоричною відмовою.

Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_3 не виказував, був оглянутий медичним працівником, за результатом огляду в.о. завідувачем медичної частини (№12) ОСОБА_7 , була надана довідка, в якій зазначено: «працездатний, виконувати роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії, поліпшенню житлово-побутових умов засуджених може».

Заходів фізичного, морального та психологічного впливу на засудженого ОСОБА_3 не здійснювалось.

Дії засудженого ОСОБА_3 є відкритим, категоричним та демонстративним невиконанням обов`язку, визначеного у ч. 3 ст. 107, ч. 5 ст. 118 КВК України та п. 3 Розділу ІІ. "Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань" Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, щодо залучення без оплати праці до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 подає негативний приклад іншим засудженим.

На засіданні дисциплінарної комісії № 53 від 24.05.2023 було прийняте рішення ще раз висунути вимоги засудженому ОСОБА_3 , щодо виконання робот по самообслуговуванню, благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Крім того, 24.05.2023 о 10 годині 00 хвилин в розташуванні житлового приміщення № 6 дільниці посиленого контролю державної установи «Диканівська виправна колонія (№12)» у присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_12 , в.о. завідувача медичної частини (№12) ОСОБА_7 (за згодою), а також засудженого ОСОБА_8 , 1990 року народження, бр. № 112, засудженого ОСОБА_9 , 1970 року народження, бр. № 141, засудженому ОСОБА_3 , 1986 р.н. ст. 125 ч. 1, 70 ч. 4,187 ч. 4 КК України, строк: 8 років 6 місяців позбавлення волі, початок строку: 24.06.2019 року, кінець строку: 24.10.2027 року, заступником начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка навести порядок в розташуванні житлового приміщення № 6 дільниці посиленого контролю установи, де він відбуває покарання, а саме: підмести та помити підлогу, витерти пил з підвіконня. При цьому засуджений ОСОБА_3 прибиральним інвентарем (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, совок, гумові рукавички) був забезпечений, одягнений і взутий за сезоном. Однак засуджений ОСОБА_3 в категоричній формі відмовився приступити до виконання чергування, мотивуючи свою відмову власними переконаннями. На неодноразові вимоги заступника начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майора внутрішньої служби ОСОБА_10 приступити до виконання чергування засуджений ОСОБА_3 відповідав відмовою.

Також засудженому ОСОБА_3 додатково були роз`яснені вимоги ст. 391 КК України, ст. ст. 107, 118, 132, 103 КВК України. Після чого засудженому ОСОБА_3 , заступником начальника відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , знову було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка, на що останній знову відповів категоричною відмовою.

Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_3 не виказував, був оглянутий медичним працівником, за результатом огляду в.о. завідувачем медичної частини (№12) ОСОБА_7 , була надана довідка, в якій зазначено: «працездатний, виконувати роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії, поліпшенню житлово-побутових умов засуджених може».

Заходів фізичного, морального та психологічного впливу на засудженого ОСОБА_3 не здійснювалось.

Дії засудженого ОСОБА_3 є відкритим, категоричним та демонстративним невиконанням обов`язку, визначеного у ч. 3 ст. 107, ч. 5 ст. 118 КВК України та п. 3 Розділу ІІ. "Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань" Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, щодо залучення без оплати праці до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Своїми діями засуджений ОСОБА_3 подає негативний приклад іншим засудженим.

Після цього йому під підпис було доведено вимоги ПВР та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України та матеріали щодо внесення відомостей до ЄРДР скеровані до територіального відділу поліції.

Згідно статті 5 КВК України, кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

У зв`язку з цим, до засудженого ОСОБА_3 за випадками допущених вищевикладених злісних порушень вимог режиму тримання та накладення дисциплінарних стягнень одразу питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України не ініціювалося, оскільки заходи стягнення підлягали застосуванню з урахуванням принципупоступовості, були проведені профілактичні бесіди з начальником відділення СПС та психологом установи.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або іншій протидії адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, яка переводилась на більш суворий режим відбування покарання.

04.07.2023 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України між прокурором Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000586 від 01.06.2023 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_13 укладено угоду про визнання винуватості, за змістом умов якої обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 Кримінального кодексу України, вчиненого за вищевикладених обставин та зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення та сприяти досудовому слідству у визначеному органом обвинувачення обсязі.

Крім того, сторони погодили, що обвинувачений ОСОБА_3 повинен понести покарання за ст. 391Кримінального кодексу України у виді 1 (одного) року позбавлення волі. Крім того, на підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 19.08.2020, яка станом на 28.06.2023 складає 4 роки 3 місяці 26 днів, в обсязі 3 років 9 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі.

У підготовчому судовому засіданні учасники процесу просили суд затвердити укладену угоду про визнання винуватості.

Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду. Пунктом 2 ч. 1 ст. 468 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Частиною 4 статті 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого визнав себе винуватим ОСОБА_3 , відповідно до статті 12 КК України є нетяжким та шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, отже угода відповідає вимогам закону.

Суд переконався, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України, та встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Сторони кримінального провадження розуміють наслідки затвердження даної угоди щодо обмежень в частині оскарження вироку, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з урахуванням обставин, які відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання обвинуваченого, є рецидив злочинів.

Виходячи з викладеного, враховуючи обставини справи, особу винного, який раніше неодноразово судимий, судимості не погашені та не зняті в установленому законом порядку, на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перербуває, негативно характеризується за місцем відбування покарання, приймаючи до уваги пом`якшуючі та обтяжуючи обставини покарання, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 Кримінального кодексу за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 19.08.2020, яка станом на 28.06.2023 складала 4 роки 3 місяці 26 днів, в обсязі 3 років 9 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі, про що дійшли згоди сторони.

Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженого покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК Ураїни.

Процесуальні витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 04.07.2023, укладену між прокурором Слобідської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 Кримінального кодексу за сукупністю вироків до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м.Харкова від 19.08.2020 в обсязі 3 років 9 місяців позбавлення волі та остаточно призначити покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 24.04.2019.

Речовий доказ: CD-R диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Червонозаводський районний суд м.Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_3 у той же строк з дня отримання його копії.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1