Справа № 307/1487/23
Провадження № 1-кс/307/238/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді домашнього арешту

22 квітня 2023 року м. Тячів

Слідчий суддя Тячівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000256 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, із повною загальною середньою освітою, розлученого, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.15 і ч.2 ст. 194 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

та його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

встановила :

Слідчий СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 21 квітня 2023 року звернувся до слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування вказаного клопотання слідчий посилався на те, що 20 квітня 2023 року СВ Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000256 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч.2 ст.194 194 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 20 квітня 2023 року, близько 13 години 00 хвилини, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на березі річки «Лужанка», що неподалік сільського стадіону у с. Новоселиця, по вулиці Спортивній, діючи умисно, усвідомлюючи свої дії, спрямовані на пошкодження та знищення чужого майна шляхом підпалу на ґрунті неприязних відносин з колишньою дружиною ОСОБА_9 , маючи на меті знищення чужого майна, а саме автомобіля, розбивши під задніми колесами належного її матері ОСОБА_10 автомобіля марки: «CHERY» моделі: «QQ» номерний знак « НОМЕР_1 », який належить потерпілій ОСОБА_10 , скляну пляшку наповнену легкозаймистою запальною рідиною світлих нафтопродуктів (бензин, гас, дизельне паливо), та маючи при собі джерело запалювання у вигляді відкритого вогню, підпалив розлиту речовину, чим здійснив спробу пошкодження та знищення майна шляхом підпалу вище вказаного автомобіля.

Після чого ОСОБА_5 сів до власного автомобіля марки «Volkswagen» «Passat B5» номерний знак Чеської республіки « НОМЕР_2 » та здійснив спробу втекти з місця події, однак відразу був зупинений на місці події своєю колишньою дружиною ОСОБА_9 , яка покликала потерпілу ОСОБА_10 та вони почали гасити пожежу біля автомобіля.

Таким чином, ОСОБА_5 ,виконав усі дії для знищення та пошкодження автомобіля але його не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпіла ОСОБА_10 з свідком ОСОБА_9 погасили пожежу та вогонь не розповсюдився далі місця загоряння.

21.04.2023 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 і ч.2 ст.194 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами: допитом свідка ОСОБА_9 та потерпілої ОСОБА_10 , протоколом огляду місця події, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно пункту 4) ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке Законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років, відтак встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1) 3) 5) та ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме встановлено, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинений злочин так як усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує, оскільки санкцією частини 2 ст. 194 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років; може незаконно впливати на свідків та потерпілу з метою зміни ними показань на його користь, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, тому тримання під вартою підозрюваного буде виправданим та необхідним.

Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки підозрюваного, тому наявна необхідність в обранні такої міри запобіжного заходу.

Під час розгляду вказаного клопотання прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 в обґрунтування доводів клопотання посилався на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник-адвокат ОСОБА_7 заперечили щодо задоволення вказаного клопотання та просили обрати запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, у нього наявні міцні соціальні зв`язки у місці його постійного проживання, він раніше не судимий, крім цього перебував у складі ЗСУ на передовій, де отримав поранення, з приводу якого перебував на стаціонарному лікуванні. Крім цього, просив врахувати заяву рідної сестри ОСОБА_5 про те, що вона не заперечує у разі обрання запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, відбування такого за її адресою проживання.

Дослідивши обставини клопотання, слідчий суддя дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та про необхідність застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема:

переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду,

знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Із матеріалів кримінального провадження, наданих прокурором, видно про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 і ч. 2 ст. 194 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі і він є раніше не судимий.

Також, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме можливість ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років і це може стимулювати підозрюваного до переховування від органу досудового розслідування, а також незаконно впливати на потерпілу та свідків.

Однак, такий ризик як вчинення іншого кримінального правопорушення не знайшов свого підтвердження, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, а також не притягувався раніше до кримінальної відповідальності.

Проте, прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої статті 194 КПК України, а саме обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Так, ОСОБА_5 підозрюється у закінченому замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненого шляхом підпалу.

Із свідоцтв про народження, довідки та характеристики, виданих Новоселицьким старостинським округом №2 Нересницькою сільською радою Тячівського району Закарпатської області, видно, що ОСОБА_5 постійно проживає в с. Новоселиця Тячівського району Закарпатської області, розлучений. До складу його сім`ї входять сини - ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , скарг та претензій до виконкому селищної ради не поступало, тобто у нього є постійне місце проживання та наявна родина, що свідчить про міцність у ОСОБА_5 соціальних зв`язків в місці його постійного проживання (а. с. 73-75, 92,93,122).

Із довідки, виданої КНП "Тячівська консультативна поліклініка" видно, що ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра, нарколога та фтизіатра не значиться (а.с.94).

Із тимчасового посвідчення військовозобов`язаного видно, що ОСОБА_5 призваний до проходження військової служби та став на захист держави в лавах ЗСУ в якості солдата у в/ч НОМЕР_3 (а.с.120).

Також, із виписки медичної карти стаціонарного хворого видно, що ОСОБА_5 з 27 липня 2022 року по 12 серпня 2022 року перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «МЛ «№3» Запорізької міської ради з діагнозами - акубаротравма, мінно-вибухова травма та хронічна сенсоневральна глухуватість (а.с. 121).

Також із рішень Тячівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2021 року, 24 січня 2022 року та 10 листопада 2022 року видно, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_14 розірвано, а також поділене між подружжям майно - будинок по АДРЕСА_1 ( а. с. 76-89).

Крім цього із рапортів, долучених до матеріалів клопотання видно, що між ОСОБА_5 та його колишньою дружиною ОСОБА_9 на ґрунті тривалих неприязних відносин відбуваються сварки та конфлікти, з приводу чого ОСОБА_9 неодноразово зверталася до поліції ( а. с. 49-72).

Із протоколу допиту свідка від 20 квітня 2023 року видно, що ОСОБА_9 показала, що після розірвання шлюбу із дітьми проживала разом із ОСОБА_5 в будинку по АДРЕСА_1 , однак через негативну поведінку ОСОБА_5 змушена разом із дітьми перейти проживати до своїх батьків (а. с. 45-48).

Сестра підозрюваного ОСОБА_5 - ОСОБА_15 під час розгляду клопотання подала заяву у якій зазначила, що в разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту просить визначити місце його відбування за адресою її проживання у АДРЕСА_2 (а.с.123).

Ураховуючи наведене, необхідно застосувати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який є достатнім для запобігання наявним ризикам і забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також зважаючи на те, що будинок, у якому проживає ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової власності його колишній дружині, яка є свідком у даному кримінальному провадженні, і їхнє спільне перебування у будинку унеможливить виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків та буде неспроможним забезпечити його належну поведінку, місцем відбування ним домашнього арешту необхідно визначити місце проживання його рідної сестри у АДРЕСА_2 , беручи до уваги її письмову згоду.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби і його може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частин 5 та 7 статті 194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема:

1)прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

6) носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

За наведеного, необхідно покласти на підозрюваного на строк до двох місяців такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини завчасно повідомити про це та не залишати цілодобово без дозволу слідчого, прокурора, суду постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_16 , здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну та носити електронний засіб контролю.

Згідно частин 3 та ч. 4 ст. 181 КПК України ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження.

Керуючись ст. ст. 371, 372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и л а:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 , погодженого із прокурором Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком по 20 червня 2023 року включно, запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає в забороні цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 процесуальні обов`язки:

1. Прибувати за викликом до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, а у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це.

2. Цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

3. Повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4. Утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_16 .

5. Здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

6. Носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на слідчого СВ Тячівського РВП ГУ НП в Закарпатській області ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту та дії обов`язків, покладених судом на підозрюваного ОСОБА_5 , по 20 червня 2023 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити до місця відбування домашнього арешту по АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню та набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 25.04.2023, о 10 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1