Кримінальне провадження № 194/686/23
Номер провадження 1-кп/194/95/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2023 року Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Тернівка Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.03.2023 року за №0000024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Павлоград Дніпропетровської області, громадянки України, з повною середньою освітою, працюючої в Самарській Філії «Павлоградвантажтранс», розлученої, маючої на утриманні двох дітей 2008 р.н. та 2015 р.н., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 23.03.2023 року приблизно о 20-50 год., будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилась в приміщенні будинку АДРЕСА_2 . В той момент у ОСОБА_3 виник словесний конфлікт із своїм співмешканцем ОСОБА_5 в який втрутилася ОСОБА_6 . В той момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . Керуючись своїм злочинним умислом, спрямованим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , переслідуючи мету заподіяння шкоди здоров`ю останній, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, але не бажаючи від них відмовлятись, ОСОБА_3 , підійшовши до ОСОБА_6 , вкусила її зубами за нижню губу. Після цього ОСОБА_3 припинила свої протиправні дії. Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді укушеної рани нижньої губи справа, яке утворилось від дії твердих предметів (предмету), які мали обмежену травмуючи поверхню, такими могли бути зуби людини при укусі та за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж більше шести днів, але не більше як три тижні (21 день).

Обвинувачена ОСОБА_3 винною себе визнала повністю та пояснила у судовому засіданні, що наприкінці березня 2023 року за адресою: АДРЕСА_2 , вона посварилась зі співмешканцем, за якого заступилась ОСОБА_6 . В подальшому вона вкусила її за нижню губу, від чого у останньої пішла кров з губи. Зазначає, що вживала алкогольні напої, які також вживала і потерпіла. У вчиненому розкаюється, шкоду потерпілій відшкодувала, однак розписок з останньої вона не брала.

Враховуючи пояснення обвинуваченої ОСОБА_3 , а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідженням доказів: допитом обвинуваченої, висновку експерта та дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченої.

Винність обвинуваченої в скоєнні інкримінованого їй діянні знайшла своє підтвердження та підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами.

Згідно висновку №163 від 01.05.2023 року щодо проведеної судово-медичної експертизи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що згідно наданої медичної документації та об`єктивних даних огляду у ОСОБА_6 виявлене тілесне ушкодження у вигляді укушеної рани нижньої губи справа, яке утворилось від дії твердих предметів (предмету), які мали обмежену травмуючи поверхню, такими предметами могли бути зуби людини при укусі та за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я впродовж шести днів, але не більше як три тижні (21 день), згідно п.2.3.1а), п. 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» наказ №6 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 року. Враховуючи морфологічні ознаки виявленого тілесного ушкодження, давність його утворення може відповідати терміну вказаному в постанові та в наданій медичній документації.

Аналізуючи дослідженні в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_3 в скоєні кримінального проступку.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченої, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 доказана, її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_3 скоїла кримінальний проступок.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 раніше не судима, розлучена, працює, має на утриманні двох дітей 2008 р.н. та 2015 р.н., за місцем проживання охарактеризована посередньо, за місцем роботи охарактеризована позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують суспільну небезпеку кримінального правопорушення до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Реалізуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, обставин, які пом`якшують покарання, та обставин, які обтяжують покарання, обставин скоєння кримінального правопорушення та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_3 в межах санкції обвинувачення у виді штрафу, як необхідне і достатнє для її виправлення і перевиховання.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винною у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити їй покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський міський суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1