Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/5422/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.09.2023 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючого ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора Виноградівського відділу Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеного 06.07.2023р. до ЄРДР за №0000464 по обвинуваченню-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець за національністю, громадянин України, не одружений, не працюючий, з середньою освітою, раніше не судимий,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України;

В С Т А Н О В И В:

Особі, обвинувальний акт щодо якої перебуває на розгляді Виноградівського районного суду (Особа 1) маючи умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України в Угорщину, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи наслідки, які можуть настати після їх вчинення, з корисливих мотивів, розробив план незаконного переправлення осіб через державний кордон України в Угорщину та з метою доведення свого злочинного умислу до кінця вступив у злочинну змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, в обов`язки якої входило керівництво діями співучасників, щодо забезпечення переправлення групи громадян України призовного віку - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_4 , які достовірно знаючи про Указ Президента України №64/2022 від 24.02.2022 про введення воєнного стану в Україні та про загальну мобілізацію, а також про заборону виїзду за кордон громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, окрім виключень вказаних у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою уникнення мобілізації мали намір незаконно потрапити через кордон України до країн Європейського Союзу, при наступних обставинах.

Так, 05.03.2023 року близько 16 години, Особа 1, з метою організації незаконного переправлення вказаної групи громадян України призовного віку через державний кордон України в Угорщину, приїхав на автомобілі марки «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 за адресою с. Бабичі, вул. Покутянська Мукачівського району, звідки забрав ОСОБА_6 , після чого поїхав на вул. Духновича в м. Мукачево, звідки забрав ОСОБА_7 та поїхав у АДРЕСА_4 , звідки забрав ОСОБА_8 та поїхав разом із вказаними особами в смт. Вилок Берегівського району, для подальшого їх переправлення через державний кордон України з Угорщиною.

Приїхавши в смт. Вилок Берегівського району, Особа 1 зупинився біля супермаркету «Spar» що за адресою смт. Вилок, пл. Е.Томаша,3, Берегівського району, де перебуваючи у салоні автомобіля марки «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , наказав ОСОБА_6 та ОСОБА_8 заплатити грошові кошти за організацію їх незаконного переправлення через державний кордон України, на що ОСОБА_9 заплатив 4500 доларів CLLJA, а Особа 1 3000 доларів США В подальшому, до салону вказаного автомобіля сіла невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка розповіла їм деталі перетину державного кордону, зокрема про перетин кордону поза пунктами пропуску, після чого на автомобіля марки «Skoda» реєстраційний номер НОМЕР_1 , відвезла їх на невстановлену досудовим розслідуванням вулицю в смт. Вилок Берегівського району, де наказала пересісти у автомобіль марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , з пасажиром на передньому пасажирському сидінні - особи, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження(Особа 2), який вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 , і вони поїхали у невстановлений будинок в смт. Вилок Берегівського району. Приїхавши до вказаного будинку ОСОБА_5 наказав ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , очікувати у вказаному будинку декілька годин, а в подальшому вони приїдуть за ними та відвезуть на місце, де буде здійснено перетин державного кордону.

06 березня 2023 року близько 06 години ОСОБА_5 разом із Особою 2 на автомобілі марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_2 , приїхали до невстановленого будинку, та наказали ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сідати до автомобіля. На виконання вказівки ОСОБА_5 , група громадян України - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 сіли до вказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , з пасажиром на переднього пасажирського сидіння - Особою 2, який вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 та відвезли їх до залізничного вокзалу в смт. Вилок, Берегівського району, де на них очікувала особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження(Особа 3), в обов`язки якого, за вказівки ОСОБА_5 та Особа 2, входило безпосереднє переправлення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через державний кордон на надувному човні невстановленої досудовим розслідуванням марки на територію Угорщини через державний кордон України, поза пунктами пропуску.

На виконання злочинного задуму, направленого на незаконне переправлення групи громадян України призовного віку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 через державний кордон України в Угорщину, Особа 3, який обізнаний в місцевості, шляхом надання вказівок маршруту руху, наданням засобів для подолання перешкод, наказав слідували групі громадян України за ним безпосередньо до лінії державного кордону України з Угорщиною та 06 березня 2023 року на напрямку 112 прикордонного знаку ВПС «Вилок» на відстані 20 метрів державного кордону України з Угорщиною біля берега p.Тиса, працівниками прикордонного наряду «Секрет» ВИС « ІНФОРМАЦІЯ_5 » НОМЕР_3 прикордонного загону ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було затримано під час спроби перетину державного кордону України з Угорщиною у супроводі Особа 3.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ет.332 КК України, тобто у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб.

Такі висновки суду відповідно до вимог ч.3 ст.370 КПК України грунтуються на об`єктивно з`ясованих обставинах справи, які підтверджені доказами, безпосередньо сприйнятими, дослідженими, оціненими судом згідно зі статтею 94 КПК України.

Зокрема, в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, беззаперечно підтвердив факти та обставини, зазначені прокурором в обвинувальному акті, дуже жалкує, що так сталося, просив суд суворо його не карати, врахувати що у нього на утриманні є шестеро неповнолітніх дітей, він щиро розкаявся і більше не буде вчиняти будь-яких правопорушень.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вирішив, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мало місце, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України за кваліфікуючою ознакою як у сприянні незаконному переправленню осіб через державний кордон України порадами, вказівками, наданням засобів, вчинене щодо кількох осіб за попередньою змовою групою осіб, обвинувачений винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за скоєний ним злочин.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності.

Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття та повне визнання своєї вини; обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого - судом не встановлено.

Вирішуючи питання про обрання міри та виду покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь та характер небезпечності вчиненого ним злочину, його тяжкість, дані, що характеризують особу підсудного, обставини, за яких були скоєний злочин і які пом`якшують або обтяжують їх відповідальність.

Призначаючи особі покарання, суд має дотриматися загальних засад, передбачених статтями 50,65 КК, та врахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого.

Частиною 2 ст.332 КК України передбачена кримінальна відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто дії, вчинені способом, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яку незаконно переправляли через державний кордон України, чи вчинені щодо кількох осіб, або повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або службовою особою з використанням службового становища, караються позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Поняття суддівського розсуду, або судової дискреції у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства конкретних обставин кримінального провадження, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції, принципи права; уповноважуючи норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оцінюючі поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (ст.ст.66,67 КК України), визначення «інші обставини справи», або ж «інші обставини кримінального провадження», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта.

Відповідно до вимог ч.2 ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з положеннями ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Отже, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: згідно із ст.12 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховує обставини вчиненого злочину (форму вини, корисливий мотив, стадію вчинення, кількість епізодів), характеризуючі дані про особу обвинуваченого, який відповідно наданої В.О.селищного голи смт.Вилок ОСОБА_13 характеристики по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра та лікаря-психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, офіційно не працюючий, свою вину визнав повністю та щиро розкаявся, також його протиправними діями не завдано матеріальної шкоди (а.п.166-170).

За сукупністю таких обставин, враховуючи необхідність відповідності характера і ступені суспільної небезпечності злочинів обставинам їх скоєння та особистості винного, керуючись принципом, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення підсудного, а також запобігання вчиненню нових злочинів як самим підсудним, так і іншими особами, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення підсудного (ст.ст.50 п.2, 65 п.2 КК України), суд, з урахуванням позиції державного обвинувача про призначення обвинуваченому 5-ти років позбавлення волі із застосуванням річного іспитового строку, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого все-ж можливе в умовах без ізоляції його від суспільства, а відтак буде справедливим призначити йому мінімальне покарання, встановленої в санкції ч.2 ст.332 КК України із визначенням йому іспитового строку за правилами, передбаченими ст.ст.75-76 КК України.

Оскільки обвинувачений не є службовою особою до нього не застосовується позбавлення права обіймати посади чи займатися певною діяльністю.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним, достатнім та справедливим для його виправлення й попередження вчинення ним нових злочинів.

Призначення саме такого покарання буде відповідати загальним вимогам призначення покарання, передбаченим ст.65 КК України, щодо необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, та випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Майно, на яке накладено арешт: Згідно ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду ОСОБА_10 №299/1449/23 від 15.03.2023 року накладено арешт на речові докази, а саме: автомобіль марки «SKODA» д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки «Huindai» д.н.з. НОМЕР_4 , автомобіль марки «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_5 .

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду ОСОБА_11 №299/4468/23 від 06.07.2023 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб починаючи з 06.07.2023 по 03.09.2023 року з можливістю внесення застави, яку 06.07.2023 року було сплачено, а відтак до набрання вироком законної сили даний запобіжний захід залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.91,94,370,374,394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.332 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5-ти (п`яти) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати посади чи займатися певною діяльністю.

В порядку ст.ст.75-76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання, якщо він протягом річного іспитового строку не скоїть новий злочин та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання або роботи.

До набрання вироком законної сили обраний до обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно ухвали слідчого судді Виноградівського районного суду від 06.07.2023 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб починаючи з 06.07.2023 по 03.09.2023 року з можливістю внесення застави, яку 06.07.2023 року було сплачено- залишити без змін.

Клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про повернення застави- задоволити.

Після набрання вироком законної сили, визначені ухвалою Виноградівського районного суду від 06.07.2023р. розмір застави згідно квитанції №9310-9388-2010-5689, виданої 07.07.2023р. AT КБ "ПРИВАТБАНК", за ОСОБА_5 заставу в сумі 214.720 грн. - повернути платнику - заставодавцю ОСОБА_12 .

Речові докази: оптичний диск «DVD-R»- залишити в матеріалах справи.

По іншим, визнаними Постановою слідчого від 10.03.2023р. речовим доказам: автомобіль марки «SKODA» д.н.з. НОМЕР_1 , автомобіль марки «Huindai» д.н.з. НОМЕР_6 , автомобіль марки «ВАЗ 2107» д.н.з. НОМЕР_5 . /а.п.85-86/- рішення не приймати, оскільки вони є речовими доказами у виділених матеріалах іншого кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку прокурору, засудженому та потерпілому підлягає врученню негайно після проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

ГоловуючийОСОБА_1