ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/518/23 Доповідач - ОСОБА_1
Справа № 642/1422/23 Слідчий суддя - ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваної - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 04.04.2023 про відмову у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000967 від 05.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Харкова від 04.04.2023 у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Новобоварської окружної прокуратури ОСОБА_10 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000967 від 05.09.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 - відмовлено.

Застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22:30 до 07:00 год. наступного дня за місцем фактичного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в межах строків досудового розслідування строком на 60 днів, тобто до 02.06.2023 включно.

Покладено на підозрювану ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонено залишати місце свого постійного перебування за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22:30 до 07:00 год. наступного дня, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Визначено строк дії ухвали до 02.06.2023.

Не погодившись з вказаною ухвалою, прокурор подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати стосовно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначити підозрюваній ОСОБА_7 суму застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн., та покласти на неї обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, прокурор посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді.

Мотивуючи доводи апеляційної скарги прокурор зазначає, що на даному етапі кримінального провадження наявні підстави для застосування до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені частиною 1 статті 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 190 КК України, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Прокурор вважає, що запобігти наявним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, оскільки такі заходи не зможуть сприяти здійсненню завдань кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити, думку підозрюваної, її захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно вимог частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Звертаючись із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, слідчий посилався на те, що підозрювана ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні нею кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною 3 статті 190 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

З врахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваної, її схильність до скоєння протиправних дій та з метою запобігання наявним ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, слідчий вважав, що стосовно підозрюваної необхідно обрати вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави, оскільки без застосування такого виду запобіжного заходу та перебуваючи на волі, остання може вдатися до дій, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби, слідчий суддя виходив з тих обставин, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК та надані стороною обвинувачення даних про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам доведеним в судовому засіданні.

З такими висновками слідчого судді, суд апеляційної інстанції не погоджується та вважає їх такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділенням ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000967 від 05.09.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 190 КК України.

28.03.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 190 КК України, тобто умисне заволодіння чужим майно шляхом обману (шахрайство) вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки за попередньою змовою групою осіб.

Згідно частини 2 статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

Слідчим суддею встановлено та перевірено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених частиною 3 статті 190 КК України за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на від трьох до восьми років.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками слідчого судді щодо не доведення прокурором наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК, з огляду на таке.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується наданими органом досудового розслідування доказами на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваної у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення нею інкримінованих злочинів та наявність достатніх підстав вважати, що підозрювана може вдатися до вчинення дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Згідно зі сформованою практикою Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Суд апеляційної інстанції враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним, та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, передбачених частиною 3 статті 190 КК України, враховуючи кількість потерпілих та суму завданої шкоди, суд апеляційної інстанції вважає, що у цьому кримінальному провадженні беззаперечно наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

При цьому, належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій є об`єктивні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 може переховуватися від правоохоронних органів та суду, що призведе до порушення розумних строків судового розгляду.

На думку колегії суддів, під час апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, прокурором доведено, що підозрювана ОСОБА_7 може впливати на свідків та потерпілих у цьому кримінальному провадженні, враховуючи встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні.

При цьому, суд апеляційної інстанції приймає до уваги ті обставини, що підозрюваній відомі данні потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Вказані обставини також свідчать про наявність ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України та можливість продовження підозрюваною протиправної діяльності та/або скоєння інших злочинів з метою приховування протиправної діяльності, оскільки на даний час досудове розслідування не закінчено та встановлюються всі обставини кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд апеляційної інстанції бере до уваги особу підозрюваної а саме те, що ОСОБА_7 раніше не судима, незаміжня, працює неофіційно та приходить висновку про те, що ОСОБА_7 міцних соціальних зав`язків не має, а відтак може вдатися до вчиненню дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частиною 1 статті 177 КК України.

На переконання суду апеляційної інстанції, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, є виправданим та відповідає виключності запобіжного заходу, задля досягнення завдань кримінального провадження та вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може бути достатнім для запобігання ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а тому підстав для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби не вбачає.

Оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною тяжких злочинів, тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальних правопорушень, у вчиненні яких вона підозрюється, даних, що характеризують особу підозрювану, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 підлягає задоволенню.

Визначаючи розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до частиною 4 статті 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 3 статті 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178, 182 КПК України, визначаючи розмір застави суд апеляційної інстанції враховує, що ОСОБА_7 працює, тобто має постійний дохід, осіб на утримання немає, враховуючи розмір шкоди, у кримінальних правопорушеннях, які інкримінується ОСОБА_7 , суд апеляційної інстанції вважає, що розмір застави у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 грн здатний забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків, передбачених частини 5 статті 194 КПК України та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України.

У зв`язку із наведеним, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 відповідно, ухвала слідчого судді підлягаю скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали.

Керуючись статтями 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 424 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 04.04.2023 - скасувати.

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000967 від 05.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний заходу у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківській слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме до 02.06.2023 включно з застосуванням альтернативного запобіжного заходу - застави.

Визначити суму застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 107 360 грн.

Надати підозрюваній п`ять днів для внесення визначеної застави на депозитний рахунок: Харківського апеляційного суду: р/р UA0085314, МФО 820172 в ДКС України, , призначення платежу - застава.

У разі невнесення зазначеної суми, особа підлягає взяттю під варту.

У разі внесення застави покласти на підозрювану ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, прокурора або суду за першою вимогою;

- не відлучатися з постійного місця проживання, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або/місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у цьому кримінальному провадженні,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог статті 182 КПК України роз`яснити підозрюваній, що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника у кримінальному проваджені.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий -

Судді: