Справа № 461/7662/23
Провадження № 1-кс/461/5083/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова вiд 21 липня 2023 року у справі №461/5799/23 в межах кримінального провадження за 0000936 вiд 20.07.2023 року.

Клопотання вмотивовано наступним. Вiддiлом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000936 вiд 20.07.2023 року за ч.2 ст.286 КК України.

У даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова вiд 21 липня 2023 року у справі №461/5799/23 накладено арешт на транспортний засіб марки «MAN L2000», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 та заборонено користування, розпорядження, та проведення обліково-реєстраційних операцiй iз вказаним автомобілем.

Власником даного автомобіля є громадянин ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 17.07.2014 р.

Вказаний транспортний засіб в ході проведення огляду місця події 20.07.2023 з метою збереження слідів вчинення кримінального правопорушення було тимчасово вилучено та доставлено територію майданчика тимчасового утримання транспортних засобів, розташований за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7. Із тимчасово вилученим рухомим майном було проведено всі необхідні слідчi дii та експертні дослідження, висновки яких органом досудового розслідування на даний час вже отримано. Тому просить задовольнити клопотання про скасування арешту на майно.

Адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Належним чином були повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Адвокат ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи.

На підставі ст.107 КПК України у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступного висновку.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова вiд 21 липня 2023 року у справі №461/5799/23 задоволено клопотання слідчого про арешт майна. Накладено арешт на транспортний засіб марки «MAN L2000», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 17.07.2014 р., зареєстрований на ОСОБА_4 , за адресою: Тернопільська область, Зборівський район, с. Коршилів. Заборонено користування, розпорядження, та проведення обліково-реєстраційних операцiй iз автомобілем марки «MAN L2000», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Арешт на автомобіль марки «MAN L2000», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 17.07.2014 р., належить ОСОБА_4 , накладений з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя приходить до висновку про те, що слідчий мав можливість та достатній час для відшукання слідів злочину на автомобілі марки «MAN L2000», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 17.07.2014 р., належить ОСОБА_4 . Також слідчим не спростовано доводів заявника.

Згідно ч. 1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

Як визначено у ч.1 ст. 318 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів.

Водночас, заявником до поданого клопотання не долучено жодного доказу, який б підтверджував проведення всіх необхідних слідчих дій та можливість подальшого використання майна без його пошкодження. Крім того, клопотання не містить належних доказів того, що на даний момент відпали обставини, які стали підставою для накладення арешту на майно.

Отже, заявник довів слідчому судді, що в подальшому застосуванні арешту майна в частині заборони користування автомобілем марки «MAN L2000», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 17.07.2014 р., належить ОСОБА_4 , відпала потреба, слідчий в судовому засіданні не спростував доводів клопотання, а тому клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим, законним та підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 170, 173, 174 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова вiд 21 липня 2023 року у справі №461/5799/23 в межах кримінального провадження за 0000936 вiд 20.07.2023 року, в частині заборони користування автомобілеммарки «MAN L2000», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , виданого 17.07.2014 р., зареєстрований на ОСОБА_4 , за адресою: Тернопільська область, Зборівський район, с. Коршилів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1