Справа № 644/ 4388 /23
н.п. 1-кп/644/ 282 /23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000134 від 19.01.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Осіннік Дворічанського району Харківської області, громадянки України, раніше не судимої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30.06.2023 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000134 від 19.01.2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2023 року, вказане кримінальне провадження надійшло в провадження головуючого судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03.07.2023 року призначено підготовче судове засідання по кримінальному провадженню на 11.07.2023 року о 11-00 год.

До початку підготовчого судового провадження 11.07.2023 року до суду надійшло клопотання прокурора про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави.

В обґрунтування клопотання прокурором зазначено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України. Посилаючись на існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, а також на те, що 21.07.2023 року закінчується строк тримання обвинуваченої під вартою, прокурор просить продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» без визначення розміру застави на підставі абз. 8 ч.4 ст. 183 КПК України.

Обвинувачена та її захисники проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечували та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, а у разі відмови у зміні запобіжного заходу на більш м`який, просили визначити розмір застави.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти клопотання прокурора, посилаючись на те, що ризики передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, які зазначені в клопотанні прокурора не доведені, обвинувачена не переховувалася та переховуватися від суду не має наміру, має міцні соціальні зв`язки та просила врахувати її вік та захворювання. Захисник також зазначали, що вина обвинуваченої не доведена.

Суд, вислухавши думки прокурора, обвинуваченої та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Судом встановлено, що 22.05.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а 27.06.2023 року повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри.

Під час досудового слідства обвинуваченій ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23.05.2023 року було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави до 21.07.2023 року. При цьому обґрунтованість підозри про вчинення обвинуваченою кримінального правопорушення була врахована судом при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 12.06.2023 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Судом встановлено, що на теперішній час обвинувачена ОСОБА_5 перебуває під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Оцінюючи наведені прокурором доводи в їх сукупності та приведені на їх противагу сторонами кримінального провадження доводи, з огляду на конкретні обставини в яких обвинувачується ОСОБА_5 тяжкість покарання, суд приходить до висновку, що наразі не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, згідно обвинувального акту обвинуваченій ОСОБА_5 інкримінується злочин передбачений ч. 3 ст. 111-1 КК України, проти основ національної безпеки України, вчинений в умовах воєнного стану та збройної агресії російської федерації, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, а тому ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість покарання, яке можливо буде їй призначено у разі визнання її винною за вчинене нею кримінальне правопорушення, розуміючи складність проведення судового розгляду, зокрема в умовах дії воєнного стану, усвідомлюючи неможливість повного контролю державною владою кордонів та території України в умовах збройної агресії російської федерації проти України, може переховуватись від суду.

При вирішенні питання про доцільність продовження запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та положення, встановлені у рішеннях Європейського суду з прав людини вказують на необхідність дотримання розумних строків тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у скоєнні особою злочину є необхідною умовою для законності подальшого тримання її під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На час розгляду клопотання прокурора відсутні будь-які дані про неможливість перебування обвинуваченої в умовах попереднього ув`язнення за станом здоров`я.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність відповідних ризиків, передбачених ч.1 даної статті.

Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності обґрунтованої підозри, у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, а також того, що на даний час ризики, визначені в ухвалі слідчого судді про обрання у відношенні обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та не змінились, а строк обраного обвинуваченій запобіжного заходу спливає 21.07.2023 року.

Крім того, зважаючи на дію воєнного стану в України, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе перешкодити обвинуваченій вчинити спроби ухилитися від суду.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про неможливість задоволення клопотань обвинуваченої та її захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки лише такий винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою, зможе забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків, запобігти існуючим ризикам, а тому такий захід забезпечення відповідає меті кримінального провадження та суспільному інтересу, який превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Крім того, підставою для зміни запобіжного заходу може бути лише обґрунтоване підтвердження того, що ризики, які були зазначені в ухвалі суду при його обранні на теперішній час відпали, що стороною захисту під час розгляду клопотання прокурора доведено не було.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

За наслідками розгляду питання, суд своєю мотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати шістдесят днів.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу, суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а тому більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч. 4 цієї статті.

Разом з тим, відповідно до положень абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбаченні статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. ст. 109 -114-1, 258 - 258-5, 260, 261, 437 - 442 КК України.

З викладених вище підстав, клопотання обвинуваченої та її захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт та визначення розміру застави задоволенню не підлягає.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України, вчиненого нею під часу дії воєнного стану в Україні та на час розгляду клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутність даних про неможливість перебування ОСОБА_5 в умовах тримання під вартою за станом здоров`я чи за віком, суд вважає за недоцільневизначати розмір застави обвинуваченій ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесят днів.

Виходячи з цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченої ОСОБА_5 під вартою до 08 вересня 2023 року включно без визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 31, 176, 177, 178, 180, 183, 315, 369 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотань обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб до 08 вересня 2023 рокувключно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, прокурору, захиснику для відома.

Копію ухвали направити на виконання до державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченою яка перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу про продовження строку тримання під вартою зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України та не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Повний текст ухвали складено 13.07.2023 року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1