Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/3015/19
Провадження № 1-кс/553/121/2023
У Х В А Л А

Іменем України

06.07.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м.Полтави в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву судді Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_6 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000439 від 11.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Із заяви судді Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_6 встановлено, що відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.07.2023 року справу № 553/3015/19 (провадження № 1-кп/553/20/2023) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України (матеріали кримінального провадження № 0000439 від 11.05.2019 року) передано судді ОСОБА_6

17.02.2022 року Ленінським районним судом м. Полтави (головуючий суддя ОСОБА_6 ) клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_7 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено; запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою продовжено, з утриманням в Державній установі «Полтавська установа виконання покарань № 23», строком на 60 днів, починаючи з 12 год. 10 хв. 17 лютого 2022 року по 12 год. 10 хв. 17 квітня 2022 року включно, без визначення розміру застави. В задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_8 про заміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, а саме: домашній арешт за адресою його реєстрації відмовлено.

15.09.2022 року Ленінським районним судом м. Полтави (головуючий суддя ОСОБА_6 ) у задоволенні заяви ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_9 у справі № 553/3015/19 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.1 ст. 263 КК України - відмовлено.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КПК України кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом. З метою дотримання цієї гарантії, за наявності підстав, передбачених статтями 75 та 76 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід, який повинен бути вмотивованим (ст. 80 КПК України).

Згідно ст. 10 Кодексу суддівської етики - суддя повинен виконувати обов`язки судді безсторонньо і неупереджено та утримуватися від поведінки, будь-яких дій або висловлювань, що можуть призвести до виникнення сумнівів у рівності професійних суддів, народних засідателів та присяжних при здійсненні правосуддя.

Пункт 4 ч. 1 ст. 75 КПК України встановлює неможливість прийняття суддею участі у кримінальному провадженні у разі наявності інших обставин, які викликають сумніви у його неупередженості.

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід (ч. 1 ст. 80 КПК України).

Відповідно до п. 12 Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів, передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Пунктом 2.5. Бангалорських принципів поведінки судді, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН 27.07.2006 № 2006/23, визначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Тобто, в разі переконання судді в наявності обставин, які унеможливлюють винесення ним об`єктивного рішення або обґрунтовано викликають сумнів у стороннього спостерігача в його упередженості, він зобов`язаний заявити самовідвід.

Згідно з роз`ясненнями ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу. Правила, що регулюють відвід суддів, є спробою забезпечення неупередженості судді шляхом усунення будь-яких сумнівів у учасників цивільного процесу. Ці правила направлені на усунення будь-яких ознак необ`єктивності судді та слугують зміцненню довіри, яку суди повинні асимілювати в демократичному суспільстві.

У п. 26 рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» суд зазначив, що «навіть видимість може бути важливою», «правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться», тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений.

З наведеного можна зробити висновок, що відводу (самовідводу) підлягає суддя не лише у разі існування фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Так, суддя ОСОБА_6 зазначає, що з урахуванням його участі у розгляді справи № 553/3015/19 (провадження № 1-і/553/1/2022) та справи № 553/3015/19 (провадження № 1-кс/553/1023/2022), у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України унеможливлює його участь у розгляді кримінального провадження № 0000439 від 11.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України (справа № 553/3015/23, провадження № 1-кп/553/20/2023).

Тому з огляду на викладене, суддя ОСОБА_6 заявляє самовідвід у кримінальному провадженні № 0000439 від 11.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 263 КК України (справа № 553/3015/23, провадження № 1-кп/553/20/2023), який просить вирішити у встановленому законом порядку.

В судове засідання суддя ОСОБА_6 , користуючись своїм правом, для дачі пояснень не з`явився.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви судді ОСОБА_6 про самовідвід, аргументуючи це тим, що відповідно до чинного законодавства України єдиною підставою для самовідводу могла бути участь судді ОСОБА_6 у кримінальному провадженні як слідчого судді на досудовому розслідуванні, а розгляд суддею клопотання щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу та заяви про відвід судді під час судового провадження не є законною підставою для самовідводу. Крім того зазначив, що немає підстав вважати суддю ОСОБА_6 неупередженим, оскільки при розгляді зазначених процесуальних питань суддя з матеріалами кримінального провадження не ознайомлювався та не надавав оцінку будь-яким доказам у кримінальному провадженні, а отже має абсолютно неупереджений погляд по даному кримінальному провадженню.

Захисник підтримав думку прокурора про відсутність законних підстав для задоволення заяви про самовідвід судді, сумнівів в неупередженості судді не має.

Обвинувачений підтримав позицію захисника та просив вирішити питання на розсуд суду.

Дослідивши заяву про самовідвід, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що заява судді задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, згідно з вимогами ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до вимог пункту четвертого частини першої статті 75 КПК України, на підставі якого суддя ОСОБА_6 заявив самовідвід, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Разом із тим, обставини на які посилається суддя ОСОБА_6 як на підставу для можливого виникнення у стороннього спостерігача сумнівів в неупередженості судді, а саме розгляд суддею під час судового провадження клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу та заяви про відвід судді, відповідно до чинного Кримінального процесуального кодексу України, не відносяться до підстав які виключають участь судді у подальшому розгляді кримінального провадження по суті, та не можуть бути підставами, які б викликали сумніви у неупередженості судді.

Будь-яких інших підстав для задоволення заяви про самовідвід суддею ОСОБА_6 не наведено, а судом, враховуючи пояснення учасників кримінального провадження в судовому засіданні, не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву судді Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_6 про самовідвід у кримінальному провадженні № 0000439 від 11.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.1 ст. 263 КК України, залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1