Справа № 589/4150/19
Провадження № 1-кп/589/75/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , її представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, військовозобов`язаного, не працюючого, раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 14.08.2019 близько 11 год. 20 хв., не маючи (на час вчинення злочину) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керував автомобілем «ВАЗ 21033 СПГ» рєстраційний номер НОМЕР_1 , з несправною гальмівною системою, та рухався по проїзній частині вул. Воронізька у м. Шостка Сумської області в напрямку вул. Кожедуба.

Рухаючись по вказаній проїзній частині та перебуваючи в районі будинку № 19 по вул. Воронізька у м. Шостка ОСОБА_7 в порушення правил безпеки дорожнього руху, передбачені п. п. 14.6 «в», 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху,зневажив безпекою дорожнього руху, проявив неуважність та при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким у попутному для нього напрямку зупинилось два автомобіля, водії яких надавали дорогу пішоходу, для їх об`їзду виїхав на зустрічну смугу, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину в зоні дії дорожнього знаку 5.35.1 «Пішохідний перехід» та в даній дорожній ситуації діяла у відповідності до вимог Правил дорожнього руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 згідно висновку судово-медичної експертизи №144 від 20.09.2019 отримала тілесні ушкодження у вигляді поєднаної краніо-таракальної травми: закрита черепно-мозкова травма з контузією головного мозку легкого ступеню, забійною раною голови; закритою травмою грудної клітини з переломом 5-го ребра зліва, переломом тіла грудини; забою нирок, мікрогематурією; забою правого колінного суглобу, які кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину в інкримінованому діянні визнав в повному обсязі. Цивільний позов потерпілої визнав частково, в частині вимоги про відшкодування матеріальної шкоди. Вказав, що у вчиненому розкаюється.

Крім визнавальних показань обвинуваченого його винуватість у вищевказаному діянні підтверджується сукупністю доказів, досліджених в процесі судового розгляду.

Так, судом досліджено протокол огляду місця дорожньо-транспортної події від 14.08.2019, схему та фототаблицю, що є додатками до цього протоколу. Будь-яких зауважень до протоколу від сторін кримінального провадження не надходило. Отже, місце дорожньо-транспортної пригоди (злочину) - проїзна частина вулиці Воронізької в м. Шостка в районі будинку № 19 є встановленим, будь-які сумніви з нього приводу відсутні.

З місця події вилучено автомобіль "ВАЗ 21033 СПГ" р.н. НОМЕР_1 на який ухвалою слідчого судді від 16.08.2019 накладено арешт.

Висновком судово-автотехнічної експертизи №19/119/9-1/343е від 26.09.2019 встановлено, що в діях водія автомобіля ВАЗ (тобто, обвинуваченого ОСОБА_7 ) вбачаються невідповідності вимогам пунктів 2.3.(б), 12.4, 14.6 (в), 18.1, 18.4, 31.1, 31.4.1 (а) Правил дорожнього руху України, з яких невідповідності вимогам пунктів 14.6(в), 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному звязку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. Також вказується, що водій автомобіля ВАЗ мав технічну можливість запобігти виникненню дорожньо-транспортної пригоди, а оцінка дій пішохода не потребує спеціальних автотехнічних знань. Будь-яких сумнівів щодо цих висновків, а також щодо кваліфікації судового експерта в процесі судового розгляду висловлено не було.

Безпосередньо в судовому засіданні досліджено відеозапис з камери відеоспостереження, встановлених біля магазину "Прем`єра" (вул. Воронізька, 24, м. Шостка) на якому достатньо чітко зафіксовано момент дорожньо-транспортної пригоди (вищевстановлені обставини обєктивної сторони кримінального правопорушення). Сумнівів щодо цього відеозапису або ж будь-яких клопотань відносно нього в судовому засіданні не надходило.

Згідно до висновку судово-медичної експертизи від 11.09.2019 № 144 у ОСОБА_4 мали місце закрита черепно-мозкова травма з контузією головного мозку легкого ступеню, забійна рана голови; закрита травма грудної клітини з переломом 5-го ребра зліва, переломом тіла грудини; забій нирок, мікрогематурією; забій правого колінного суглобу. Дані ушкодження кваліфікуються як середньої важкості за ознакою довготривалого розладу здоров`я так як для загоєння переломів потрібен строк більше 21 дня. В стані алкогольного сп`яніння потерпіла не перебувала.

Судом також було досліджено протокол проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 від 11.09.2019 який на вищевказаному місці дорожньо-транспортної пригоди продемонстрував обставини та умови вчинення ним ДТП. При цьому показання обвинуваченого в судовому засіданні кореспондують продемонстрованим ОСОБА_7 обставинам ДТП під час проведеного з ним слідчого експерименту.

Так само, судом досліджено протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_8 від 12.09.2019, а останню також безпосередньо допитано в судовому засіданні. Сумнівів в правдивості показань свідка у суду не виникає.

Судом досліджено також висновок судової трасологічної експертизи від 18.09.2019 №19/119/9- 1/327с, якою зафіксована слідова картина пригоди характерна для розташування місця наїзду на пішохода на лівій (зустрічній) смузі руху, перед зафіксованим слідом тертя відносно напрямку руху автомобіля ВАЗ д.н. НОМЕР_1 .

З висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу від 25.09.2019, вбачається, що на період експертного дослідження автомобілю ВАЗ 21033 робоча гальмівна система знаходиться у працездатному стані, але має технічну несправність у вигляді відсутності регулятора гальмівних сил задніх коліс; система рульового керування знаходиться у працездатному стані; ходова частина знаходиться у працездатному стані, але має технічну несправність у виді деформації внутрішнього ободу диска заднього лівого колеса. Несправність робочої гамівної системи виникла в процесі ремонту і експлуатації транспортну, що визначає час її виникнення до ДТП.

Допитана в судовому засіданні потерпіла показала, що всіх обставин дорожньо-транспортної пригоди не пам`ятає через часткову втрату памяті в звязку із заподіяними тілесними ушкодженнями. Цивільний позов підтримує в повному обсязі. Зазначила, що після ДТП тривалий час лікувалась, була переведена на нижчеоплачувану роботу, оформила інвалідність. Через ДТП потерпіла не мала реальної можливості займатись вихованням своєї доньки, яка, враховуючи вік потерпілої, була довгоочікуваною дитиною.

Обставин, що виключають кримінальну протиправність діяння обвинуваченого (розділ VIII КК України) в процесі судового розгляду не встановлено.

Враховуючи встановлені обставини, на підставі безпосередньо досліджених судом доказів, дії ОСОБА_7 , які виразились в порушенні ним правил безпеки дорожнього руху, передбачені п. п. 14.6 «в», 18.1, 18.4 Правил дорожнього руху України під час керування 14.08.2019 ним автомобілем «ВАЗ 21033 СПГ», р. н. НОМЕР_1 , який рухався проїзною частиною вул. Воронізька у м. Шостка Сумської області, що призвело до наїзду на пішохода ОСОБА_4 , яка отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження, суд кваліфікує як злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 України.

Обставиною яка пом`якшує покарання, суд вважає визнання обвинуваченим своєї вини. В той же час, суд не вбачає підстав віднести до пом`якшуючих обставин каяття обвинуваченого, оскільки за фактичних обставин кримінального правопорушення каяттю обвинуваченого мала бути притамання дієвість - недостатньо лише формального, в декількох словах, висловленого в судовому засіданні жалю з приводу своєї протиправної поведінки. Враховуючи травалість судового провадження обвинувачений мав реальну можливість вчинити конкретні дії щодо компенсації витрат потерпілій, відшкодувати, хоча б частково, моральну шкоду. Натомість, обвинувачений зазначив, що позову в частині відшкодування моральної шкоди не визнає, з потерпілою не спілкувався та фактично втратив інтерес до кримінального провадження (в якому, по суті, вирішуються питання які прямо впливають на його подальше життя), ухвалою суду був оголошений у розшук. Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує особу обвинуваченого, який судимості не має, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працює (доказів протилежного суду не надано), утриманців не має, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, а тому вважає за необхідне призначити основне покарання в межах санкції ч. 1 ст. 286 КК України (в редакції станом на дату вчинення злочину) в виді обмеження волі на строк два роки.

Крім того, судом встановлено, що вже після дорожньо - транспортної події обвинувачений отримав право керування транспортними засобами /а.с. 83, 91/, тобто, має таке право на час ухвалення вироку. Враховуючи, що на момент ДТП обвинувачений проходив навчання в автошколі та порушив вимоги, зокрема, ст. 15 Закону України "Про дорожній рух", він має бути позбавлений прав керування транспортними засобами, які отримав у вересні 2019 року (через місяць після ДТП).

Також в даному кримінальному провадженні було пред`явлено цивільні позови.

Обвинувачений в добровільному порядку сплатив 5902 грн. 78 коп. в рахунок відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої ОСОБА_4 /а.с. 205/. Отже, в цій частини провадження підлягає закриттю за відсутністю предмету спору.

Потерпілою було заявлено вимоги про відшкодування майнової та моральної шкоди. Згідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Цивільний позивач вказує, що заподіяна йому майнова шкода полягає у витратах на лікування (придбання ліків та матеріалів медичного призначення) в загальній сумі 6737 грн. 50 коп. На підтвердження здійснення цих витрат потерпілою до цивільного позову долучено фіскальні та товарні чеки. Здійснення цих витрат та їх необхідність стороною відповідача жодним чином не спростовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування, відповідно до ч. 6 цієї ж статті, не може ґрунтуватися на припущеннях.

За таких обставин суд розцінює надані докази на підтвердження здійснених витрат як належні та допустимі. Тому, вимога про відшкодування майнової шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно п.2 ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправними діями щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Частиною 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральну шкоду потерпіла оцінює в 400000 грн.

В рішенні Європейського Суду з прав людини від 28.05.1985 у справі «Абдулазіз, Кабалес і Балкандалі проти Сполученого Королівства Великої Британії та Північної Ірландії» зазначається, що, «з огляду на її природу, стверджувана моральна шкода не завжди може бути предметом чіткого доведення. Проте розумно припустити, що особи, які…зіткнулися з проблемами...можуть зазнати страждань і тривоги». Звідси випливає, що фактичною основою для висновку про наявність негативних наслідків у немайновій сфері потерпілої особи у більшості ситуацій може бути як таке розумне припущення про природність їх виникнення за подібних обставин.

Враховуючи, наслідки дій обвинуваченого, ту обставину, що вчинений ним злочин, значно вплинув на ритм життя потерпілої, перехід на нижчеоплачувану посаду, те, що вчинений злочин значно перешкодив їй реалізовувати батьківські права по відношенню до її малолітньої (довгоочікуваної) дитини, а також норми ч. 2 ст. 23 ЦК України, суд вважає, що потерпілій була спричинена суттєва моральна шкода та визначає її розмір в сумі 250000 гривень, що відповідатиме засадам розумності, добросовісності та справедливості.

Частиною 1 ст. 124 КПК України передбачено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Потерпілою заявлено до відшкодування витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. На підтвердження цих витрат надано документи, що підтверджують повноваження представника (адвоката ОСОБА_9 ) та розрахунок в якому, зокрема, вказано, що кліент (потерпіла ОСОБА_4 ) сплатила на користь адвоката ОСОБА_9 5000 грн. за надання консультацій та правову допомогу у кримінальному провадженні № 0001191 (номер на стадії досудового розслідування), підготовку позовної заяви та участь у судових засіданнях. Враховуючи, що умови, передбачені ст. 124 КПК України дотримано, з обвинуваченого на користь потерпілої підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експерта відповідно до ст. 124 КПК України покладаються судом на обвинуваченого. Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи відсутність клопотання про застосування запобіжного заходу, а також відсутність відомостей про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили.

Керуючись ст. 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання в виді обмеження волі на строк два роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.

Строк відбування покарання рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід до ОСОБА_7 до набрання вироком суду законної сили не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3454 грн. 22 коп.

Закрити провадження за позовом прокурора до ОСОБА_7 про відшкодування витрат закладу охорони здоров`я на лікування потерпілої.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6737 гривень 50 коп., відшкодування моральної шкоди в сумі 250000 гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 витрати на правову допомогу в сумі 5000 гривень.

Оптичний диск DVD-R з відеозаписом з камер відеоспостереження, встановлених біля магазину "Прем`єра" (вул. Воронізька, 24, м. Шостка) - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1