Справа №: 671/1111/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора

ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Волочиську матеріали кримінального провадження № 0000200 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волочиськ Хмельницької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні одна неповнолітня дитина, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

24 серпня 2022 року близько 08 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Федірки Хмельницького району Хмельницької області з особами, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому провадженні, після завдання цими особами потерпілому ОСОБА_6 фізичного болю, шляхом нанесення ударів у різні частини тіла та висунення незаконної вимоги про передачу на користь осіб, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому провадженні, грошових коштів в сумі 500 доларів США, всупереч волі потерпілого, із застосуванням фізичної сили особи, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому провадженні, помістили ОСОБА_6 у багажник автомобіля ВАЗ-2101, який належав на праві приватної власності ОСОБА_4 , закрили кришку багажника та ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою із особами, досудове розслідування щодо яких здійснюється в іншому провадженні, усвідомлюючи, що потерпілий перебуває проти своєї волі у багажнику автомобіля, що йому належить, не має можливості вільно пересуватися та покинути місце перебування, сів за кермо власного автомобіля, провіз ОСОБА_6 у багажнику з с. Федірки у м. Волочиськ Хмельницького району Хмельницької області, чим завдав потерпілому фізичних страждань в умовах, небезпечних для життя та здоров`я потерпілого, незаконно позбавивши його волі.

Своїми умисними діями, які виразились у незаконному позбавленні волі, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, способом, небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що супроводжувалось заподіянням йому фізичних страждань, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 146 КК України.

27 квітня 2023 року прокурор відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст. ст. 469-472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

В угоді зазначено, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, співпраця зі стороною обвинувачення; обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Вказані обставини, як зазначено в угоді, можуть бути враховані при призначенні покарання.

Сторони узгодили міру покарання ОСОБА_4 , а саме:

- за ч. 2 ст. 146 КК України - у виді 3 років позбавлення волі;

- на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, визначений судом.

В судовому засіданні прокурор, обвинувачений, його захисник та потерпілий підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

З`ясувавши у обвинуваченого, що він цілком розуміє:

1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права:

- мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь;

2) наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України;

3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим;

4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом;

та переконавшись в судовому засіданні, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, оскільки її умови: не суперечать вимогам закону (обвинуваченому ОСОБА_4 характер обвинувачення є зрозумілим, він вину визнав повністю і беззастережно, його дії за ч. 2 ст. 146 КК України кваліфіковано вірно), умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, є необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому.

Таким чином, ОСОБА_4 слід призначити узгоджене сторонами покарання.

З урахуванням наявності декількох пом`якшуючих обставин та особи винного, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, а тому, у відповідності до ст. 75 КК України, його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку та покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 374, 468-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Укладену 27 квітня 2023 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Покласти на ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1