Дата документу 19.07.2023Справа № 554/6418/23
Провадження № 1-кс/554/8825/2023
У Х В А Л А

19 липня 2023 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000529 від 17 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на автомобіль Mitsubishi Lancer 1.5, д. н. з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 17 липня 2023 року, близько 18 год 30 хв, в нічний час доби, транспортний засіб Mitsubishi Lancer 1.5, д. н. з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 рухався по автодорозі сполученням Полтава-Олександрія від м. Полтави в бік смт Нові Санжари та проїжджаючи 4 км вказаної автодороги, поблизу с. Розсошенці Полтавського району Полтавської області, при здійсненні маневру розвороту, не надав перевагу в русі зустрічному транспортному засобу та допустив зіткнення з автомобілем Audi A6, д. н. з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_5 , який рухався в зустрічному напрямку, по крайній правій смузі для руху.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажири автомобіля Mitsubishi Lancer 1.5, д. н. з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 загинула на місці пригоди, а ОСОБА_7 та ОСОБА_8 отримали тілесні ушкодження.

Того ж дня працівниками поліції було проведено огляд місця події, під час якого оглянуто та вилучено автомобіль Mitsubishi Lancer 1.5, д. н. з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , мешканцю АДРЕСА_1 . В ході його проведення було встановлено наявність на транспортному засобі пошкодження у вигляді деформації кузова в правій задній та боковій частині, розбиття задніх освітлювальних приладів та заднього бамперу.

Постановою заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області від 18 липня 2023 року автомобіль Mitsubishi Lancer 1.5, д. н. з. НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні.

З метою всебічного, повного і неупередженого здійснення досудового розслідування, з огляду на те, зважаючи на необхідність проведення слідчих дій та відповідних судових експертиз, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження транспортного засобу, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ч. ч. 5 і 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 і п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Аналізуючи клопотання прокурора, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, так як автомобіль Mitsubishi Lancer 1.5, д. н. з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, так як зберігає на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання заступника начальника ВРЗСТ СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000529 від 17 липня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль Mitsubishi Lancer 1.5, д. н. з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому положеннями КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання вилученого майна майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Полтавській області, що в с. Розсошенці Полтавської області, вул. Кременчуцька, 2В.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9