Справа № 308/9594/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Ужгород, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань під № 0000259 від 26 травня 2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Бабичі, Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою, АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи умисел на виготовлення підробленої довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 1072452 від 15 лютого 2021 року та довідки - пенсійного посвідчення № 65 від 01 квітня 2022 року, з метою перетину державного кордону України та діючи всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24 лютого 2022 року, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» №389-VIII від 12 травня 2015 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, надав невстановленій органом досудового розслідування особі установчі дані про себе, необхідні документи для виготовлення довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 1072452, відповідно до якої ОСОБА_4 потребує стороннього нагляду та довідки - пенсійного посвідчення № 65 від 01 квітня 2022 року в тому, що він одержує пільги по інвалідності (II групи).

В подальшому невстановлена особа передала ОСОБА_4 завідомо підроблені документи, а саме: довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 1072452, відповідно до якої ОСОБА_4 потребує стороннього нагляду та довідку - пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 віл 01 квітня 2022 року в тому, що він одержує пільги по інвалідності (II групи).

При цьому з`ясовано, що ОСОБА_4 згідно з листом Львівського обласного центру медико-соціальної експертизи вих. № 227 від 02 червня 2023 року - довідка № 1072452 серії АВ на ім`я ОСОБА_4 не видавалась, в електронній базі даних Львівського обласного центру медико- соціальної експертизи ОСОБА_4 не значиться, для проведення огляду МСЕК не звертався, огляд комісією не проводився.

Згідно з листом Управління соціального захисту Львівської міської ради вих. № 2603-66658 від 01 червня 2023 року - за даними підсистем звернення, управління пенсійними документами та підсистеми документообіг інтегрованої комплексної інформаційної системи Управління соціального захисту Львівської міської ради, ОСОБА_6 для отримання довідки чи пенсійного посвідчення, як особа із інвалідністю 2 групи, не звертався, довідка № 65 від 01.04.2022 р. для отримання пільг особам з інвалідністю, які не мають права на пенсію чи соціальну допомогу йому не видавалась.

Тим самим ОСОБА_4 шляхом надання засобів сприяв невідомій особі виготовити вказані вище документи видані на його ім`я в частині надання необхідних даних та матеріалів щодо своєї особистості, зокрема установчі дані про особу.

У такий спосіб ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, а саме пособництво у підробленні документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання іншою особою.

Крім того, 25 травня 2023 року о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в міжнародному пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Чоп (Тиса)» НОМЕР_2 прикордонного загону за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, з метою перетину державного кордону України, всупереч обмежень, передбачених Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/22 від 24 лютого 2022 року, Законом України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12 травня 2015 року, пред`явив на паспортний контроль працівнику прикордонного наряду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завідомо підроблені документи, а саме: довідки до акта огляду медико- соціальною експертною комісією серії АВ № 1072452, відповідно до якої ОСОБА_4 потребує стороннього нагляду та довідку - пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 віл 01 квітня 2022 року в тому, що він одержує пільги по інвалідності (II групи), достовірно знаючи, що він не отримував в установленому законом порядку такі документи та що такі є підробленими, чим здійснив використання завідомо підробленого документа.

У такий спосіб ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

09.06.2023 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області - ОСОБА_3 , яка здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000259 від 26 травня 2023 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, з однієї сторони (далі - прокурор), та підозрюваний у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі - підозрюваний), з другої сторони, за обов`язкової участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 згідно з вимогами ст. ст. 468 470, 472 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, КК України, тобто у пособництві у підробленні документа який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання іншою особою та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Сторони розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з вимогами ст. ст. 394 та 424 КПК України.

Обвинуваченому роз`яснено, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Крім того, в угоді зазначено, що ОСОБА_4 , розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 389-1 КК України, відповідно до якої умисне невиконання засудженим угоди про примирення або про визнання винуватості карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Сторони дійшли згоди, що: за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром одна тисяча (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, підозрюваному необхідно призначити покарання у вигляді штрафу розміром п`ятдесят (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 70 КК України сторони погоджуються на призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді штрафу розміром одна тисяча (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000, 00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Зі змісту угоди вбачається, що сторони розуміють, обмеження їх права оскарження вироку згідно з вимогами ст. ст. 394 та 424 КПК України, а також наслідки укладення угоди відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості, та призначити ОСОБА_4 , узгоджене сторонами покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав повністю. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 , узгоджене сторонами покарання.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу.

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення у вчинені якого його обвинувачують, встановивши правильне розуміння обвинуваченим змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників судового засідання та роз`яснивши обвинуваченому обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та обвинуваченим, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які, відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання, допитавши обвинуваченого в судовому засіданні та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_4 , прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

При цьому, суд констатує факт, що стороною захисту під час підготовчого судового засідання не заявлялися клопотання щодо виклику свідків сторони захисту, витребування речей та документів, приєднання речей та документів в якості доказів.

Таким чином, обвинувачений був вільний у реалізації процесуальних прав сторони захисту.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, КК України, тобто у пособництві у підробленні документа який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання іншою особою та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа, винуватість ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 , суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, КК України, тобто у пособництві у підробленні документа який видається установою, яка має право видавати такі документи і який надає права, з метою його використання іншою особою та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Згідно з ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Згідно з ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Суд враховує, що відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При цьому, суд враховує також, що одним із проявів верховенства права, що закріплений уст.8 КПК України, є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004у справі №1-33/2004.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що «при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права». У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Узгоджені обвинуваченими та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Умови укладеної угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси її сторін або інших осіб. У суду немає сумнівів у наявності добровільної згоди на укладення та затвердження угоди.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгоджених сторонами виду та міри покарання.

Цивільний позов по справі не заявлено. Запобіжний захід не обирався. Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 395, 407, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 09.06.2023 року між прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , яка здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000259 від 26 травня 2023 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, з однієї сторони (далі - прокурор), та підозрюваний у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі - підозрюваний), з другої сторони, за обов`язкової участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 згідно з вимогами ст. ст. 468 470, 472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу розміром одна тисяча (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді штрафу розміром п`ятдесят (50) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст. 70 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточно призначити узгоджене сторонами покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначивши остаточне покарання у вигляді штрафу розміром одна тисяча (1000) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не обирався.

Речові докази: довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 1072452, відповідно до якої ОСОБА_4 потребує стороннього нагляду та довідку - пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 01 квітня 2022 року в тому, що він одержує пільги по інвалідності (II групи), залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Закарпатський апеляційний суд шляхом подання апеляційної скарги через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1