Провадження № 1-кп/185/369/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в період воєнного стану в залі суду в м.Павлоград Дніпропетровської області кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001230 від 04.11.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Октябрське Синельниківського району Дніпропетровської області, українця, громадянин України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

1) 15.10.2004 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.1 ст.289 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, 12.03.2010 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 24 дня;

2) 15.07.2010 року Павлоградським міським судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.115, ст.71 КК України до 12 років позбавлення волі, 11.06.2021 року звільнений за відбуттям строку покарання;

який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

04 листопада 2022 року приблизно о 11.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та проходячи по АДРЕСА_3 , де проживає потерпілий ОСОБА_5 , звернувши увагу на мобільний телефон торгівельної марки «Хіаоmі Redmi Note 7», який знаходився на торпеді в транспортному засобі марки ВАЗ 2106, державний номер якого НОМЕР_1 , залишеного на нетривалий час біля вказаного домоволодіння, впевнившись у можливості вільного проникнення до салону автомобілю, усвідомивши відсутність поблизу господаря вказаного домоволодіння, власника побаченого транспортного засобу та сторонніх осіб, реалізуючи протиправний умисел, спрямований та повторне таємне викрадення чужого майна, достовірно знаючи, що все майно, яке знаходиться в салоні транспортного засобу, являється власністю інших осіб, будучи впевненим в таємності вчинюваних дій, керуючись корисливим мотивом, задля досягнення протиправної мети, усвідомлюючи злочинний характер здійснюваних дій і розуміючи, що такі є засобом до досягнення протиправної мети, діючи повторно та в умовах воєнного стану, відчинив незачинені двері вказаного транспортного засобу та, просунувши руку в салон автомобілю, шляхом вільного доступу, повторно протиправно заволодів мобільним телефоном торгівельної марки «Хіаоmі Redmi Note 7», який належить потерпілому ОСОБА_5 . Маючи на меті обернення викраденого майна на свою користь та подальше розпорядження ним на свій розсуд, обвинувачений ОСОБА_3 , утримуючи при собі викрадений мобільний телефон, з місця вчинення злочину пішов, завдавши потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 2325 гривень.

Далі, прямуючи в напрямку автотраси 04 листопада 2022 року приблизно о 11.21 годині обвинувачений ОСОБА_3 , продовжуючи йти по вул.Шевченка в с.Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, проходячи неподалік будівлі Межиріцької амбулаторії загальної практики сімейної медицини, розташованої по вул.Шевченка, 67/а в с.Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, звернувши увагу на велосипед марки «Україна Super», який знаходився неподалік будівлі лікувального закладу, та був незадовго до того залишений потерпілим ОСОБА_6 , який відлучився до лікарні, впевнившись у можливості вільного заволодіння вказаним велосипедом, усвідомлюючи відсутність власника велосипеду, реалізуючи протиправний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, будучи впевненим в таємності вчинюваних дій, враховуючи відсутність власника велосипеду та сторонніх осіб, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи злочинний характер здійснюваних дій і розуміючи, що такі є засобом до досягнення протиправної мети, діючи в умовах воєнного стану, повторно, шляхом вільного доступу, протиправно заволодів велосипедом «Україна Super», який належить потерпілому ОСОБА_6 . Маючи на меті обернення викраденого майна на свою користь та подальше розпорядження ним на свій розсуд, обвинувачений ОСОБА_3 поїхав на викраденому велосипеді з місця вчинення злочину, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 1410 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав, суду пояснив, що 4 листопада 2022 року він знаходився в будинку знайомого ОСОБА_7 в с.Булахівка та спав після спільного вживання спиртних напоїв. Його розбудив дільничний офіцер поліції ОСОБА_8 та запропонував вчинити крадіжку. Він помилково вважаючи, що за ці дії передбачена адміністративна відповідальність, погодився та разом з дільничним на його автомобілі поїхали в с.Межиріч до потерпілого ОСОБА_5 . Перебуваючи на подвір`ї потерпілого, за вказівкою поліцейського, вони виштовхали за подвір`я автомобіль червоного кольору. У потерпілого ОСОБА_5 задзвонив телефон, дільничний наказав взяти йому цей телефон до своїх рук. Оглянувши мобільний телефон, він повернув його ОСОБА_5 , який перебуває в зговорі з дільничним ОСОБА_9 . Після чого разом з поліцейським, потерпілим ОСОБА_5 вони під`їхали до амбулаторії, де біля входу стояв велосипед. За вказівкою дільничного ОСОБА_10 він підійшов до велосипеда, сів на нього та поїхав від приміщення. Проїхавши далі невелику відстань під контролем дільничного, його було затримано. До приїзду слідчо-оперативної групи потерпілий ОСОБА_5 за гроші дільничного купив йому горілку та їжу. Він вжив спиртне. В подальшому всі викривальні показання під час слідчих дій надавав за вказівкою поліцейського ОСОБА_11 , який йому погрожував та психологічно тиснув. Він звернувся з заявою про злочин до ДБР, проте кримінальне провадження не було відкрито, в підтвердження надав листи з правоохоронного органу.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 4 листопада 2022 року після 10 години викотив належний його родині автомобіль за двір та пішов покликати мати на допомогу, не зачиняючи дверцят. Вийшовши через 5 хвилин до транспортного засобу, він побачив відсутність мобільного телефону, який залишив в салоні. З телефону матері він подзвонив на «102». Дільничний одразу приїхав до його подвір`я, і вони вдвох поїхали по селу в пошуках крадія. По вул.Шевченко їхав на велосипеді обвинувачений. Дільничний вирішив його зупинити та перевірити його особистість, бо він був не місцевим. Коли дільничний розпитував обвинуваченого, він набрав з мобільного свій номер викраденого мобільного телефону. В цей момент у обвинуваченого задзвонив телефон. Обвинувачений спочатку не казав, де взяв телефон, вигадував, що велосипед належить його знайомому з с.Булахівка, він на цьому велосипеді їде через їх село до м.Павлограду. Пізніше обвинувачений визнав, що викрав телефон та велосипед. Дільничний викликав наряд поліції. Обвинувачений був в стані алкогольного сп`яніння, він особисто бачив, як ОСОБА_3 вживає спиртне. Після приїзду наряду поліції, обвинуваченого привезли до його двору для проведення слідчих дій. До викрадення його телефону він не спілкувався з обвинуваченим, його не було на їх подвір`ї, ОСОБА_3 не виштовхував їх транспортний засіб з подвір`я, він не передавав обвинуваченому свій мобільний телефон, не їздив разом з дільничним та обвинуваченим по селу та не придбавав для нього горілку та їжу. Також він не бачив, як ОСОБА_3 викрадає велосипед. Ніяких неприязних відносин між ним та обвинуваченим немає, він до інкримінованих подій не був знайомим з ОСОБА_3 .

Потерпілий ОСОБА_6 суду розповів, що 4 листопада 2022 року він приблизно о 11-12 годині приїхав на велосипеді до місцевої амбулаторії та зайшов в аптеку, залишивши велосипед біля будівлі. В приміщенні пробув 40 хвилин. Коли вийшов з аптеки, його велосипеда не було. Медпрацівники сказали, що його велосипед забрав невідомий чоловік. Він зателефонував до поліції та залишився в амбулаторії. Йому повідомили по телефону, що велосипед знайдений. Пройшовши по вул.Шевченко 600 метрів від амбулаторії, він побачив свій велосипед марки «Україна». В автомобілі дільничного він побачив обвинуваченого, який себе зухвало поводив, ніяких вибачень не просив. Після приїзду наряду поліції та проведення слідчих дій, велосипед забрали до відділу поліції. До інкримінованих подій він не був знайомим з обвинуваченим.

Свідок ОСОБА_12 під час допиту повідомив, що працює дільничним офіцером поліції, одна з територій його обслуговування с.Межиріч Павлоградського району. 04.11.2022 року об 11.00 годині знаходився на вказаній території. Йому на телефон подзвонив потерпілий ОСОБА_5 та повідомив про викрадення його мобільного телефону з салону автомобіля. Він одразу під`їхав до місця проживання потерпілого ОСОБА_5 та запитав чи дзвонив він на «102» та повідомив про злочин. Після запропонував проїхати по селу для встановлення крадія. Їдучі по вул.Шевченка в бік центра він помітив обвинуваченого, який був немісцевим. Останній рухався на велосипеді. Він обігнав його та зупинився попереду, перегородивши дорогу. Після запитав у цього чоловіка хто він і звідки в нього велосипед. Останній став невпевнено відповідати, був в стані алкогольного сп`яніння. Подзвонивши на викрадений номер телефону потерпілого ОСОБА_5 , у обвинуваченого в кишені задзвонив телефон. Після цього ОСОБА_3 став надавати викривальні пояснення. З його слів велосипед він викрав від приміщення лікарні, йшов пішки з с.Булахівка та намагався добратись до м.Павлограду. Він викликав слідчо-оперативну групу та чекав на її приїзд, в подальшому опитував свідків, при затриманні обвинуваченого він надавав викривальні показання. До цих подій особа обвинуваченого йому була невідомою, він не приїжджав до с.Булахівка та не забирав обвинуваченого, не примушував та не просив останнього вчиняти крадіжки на території с.Межиріч, не підбурював останнього. Показання обвинуваченого в цій частині вважає нісенітницею та вигаданими.

В судовому засідання свідок ОСОБА_13 показав, що 04.11.2022 року приблизно в обід він знаходився в приміщенні кімнати амбулаторії, вікна якої виходять на вхід до лікарні. Він побачив, як чоловік на велосипеді від`їжджає від будівлі. З руху велосипедиста він зробив висновок, що останній в стані алкогольного сп`яніння. Повертаючи на доріжку до входу, велосипедист озирнувся, це був обвинувачений. Автомобіля дільничного в цей момент на подвір`ї амбулаторії він не бачив, обвинуваченого ніхто не переслідував та не супроводжував. Приїхавши після обіду знову до амбулаторії потерпілий ОСОБА_14 розповів йому, що у нього викрали велосипед.

Допитаний свідок ОСОБА_15 пояснив, що 04.11.2022 року до обіду він проїжджав на тракторі повз подвір`я сім`ї потерпілого ОСОБА_5 . На вулиці біля воріт стояв їх автомобіль ВАЗ 2106 червоного кольору. В салон автомобіля через вікно зазирав обвинувачений, який був одягнутий в чорну куртку з шапкою на голові. Більше поруч нікого не було. Ввечері йому стало відомо, що у потерпілого ОСОБА_5 викрали мобільний телефон.

В якості свідка допитана слідча ОСОБА_16 суду повідомила, що входила до складу групи слідчих, які проводили досудове розслідування в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 . Останній декілька разів змінював свою позицію щодо проведення слідчого експерименту, постійно спілкувався з захисником, наприкінці погодився провести за його участі слідчий експеримент. Дільничний офіцер поліції, свідок ОСОБА_12 участі в слідчому експерименті не приймав, він лише привіз її та спеціаліста до с.Межиріч, він не спілкувався з обвинуваченим ні під час проведення слідчого експерименту, ні до проведення слідчої дії. Обвинувачений не перебував в стані алкогольного сп`яніння, показання надавав добровільно, ніякими записами не користувався, на нього жодний з учасників не здійснював тиск, про це навіть запитував захисник в кінці слідчої дії. Будь-яких погроз з боку поліцейського ОСОБА_12 на адресу ОСОБА_3 вона не чула, зокрема погрози позбавлення життя. Показання ОСОБА_3 перевірялись під час слідчого експерименту та у неї, як слідчої, механізм вчинення злочинів, відтворений обвинуваченим, не викликав сумнівів.

Свідок ОСОБА_17 в суді показала, що 04.11.2022 року вранці її син, потерпілий ОСОБА_5 викотив автомобіль за подвір`я та зайшов до будинку, де пробув до 5 хвилин. Вийшовши до автомобіля, він побачив відсутність мобільного телефону, який було ним залишено на панелі в салоні автомобіля. Вони за допомогою її мобільного телефону зв`язались з дільничним та повідомили про крадіжку. Потім син пішов з будинку до дільничного, кудись з ним поїхав. Через деякий час повернувся та сповістив, що телефон був знайдений. Вона не бачила до цього обвинуваченого, останній не приїздив разом з дільничним до крадіжки, не був на їх подвір`ї. Цього дня до воріт їх будинку приїздила поліція з людьми, проте вона не виходила. Ніяких дружніх стосунків її син, потерпілий ОСОБА_5 , з дільничним не підтримує.

Судом були досліджені наступні письмові докази та прийняті процесуальні рішення.

Зведений витяг з кримінального провадження №0001230, щодо внесення 04.11.2022 року слідчим СВ Павлоградського РВП ГУНП Дніпропетровської області відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, за фактом крадіжок 04.11.2022 року обвинуваченим ОСОБА_3 мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi Note 7» потерпілого ОСОБА_5 та велосипеда марки «Україна» потерпілого ОСОБА_6 в умовах воєнного стану /т.1 а.п.83-84/.

Рапорт помічника чергового Павлоградського РВП від 04.11.2022 року про отримання зі служби «102» повідомлення від заявника, потерпілого ОСОБА_5 про викрадення невідомою особою його мобільного телефону марки «Ксіомі» /а.п.88/.

Рапорт помічника чергового Павлоградського РВП від 04.11.2022 року про отримання зі служби «102» повідомлення від заявника, потерпілого ОСОБА_6 про викрадення невідомою особою його велосипеду синього кольору /а.п.90/.

Постанови про визначення групи слідчих від 04.11.2022 року, якими доручено проведення досудового розслідування слідчим СВ Павлоградського РВП в кримінальному провадженні за фактом крадіжок майна потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 /т.1 а.п.85, 89/.

Постанови про призначення групи прокурорів від 04.11.2022 року, якими керівник Павлоградської окружної прокуратури визначив групу прокурорів в даному кримінальному провадженні /т.1 а.п.87, 92/.

Постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 04.11.2022 року, якою два кримінальні провадження за фактом крадіжок майна потерпілого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_6 були об`єднані в одне кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 /т.1 а.п.93-94/

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.11.2022 року, відповідно до якого слідчим СВ Павлоградського РВП було отримано від потерпілого ОСОБА_5 заяву про вчинення 04.11.2022 року приблизно о 11.00 годині невідомою особою крадіжки його мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi Note 7» з автомобіля ВАЗ 2106 за адресою: с.Межиріч, вул.Шевченко, 191 /т.1 а.п.57/.

Протокол огляду місця події від 04.11.2022 року, згідно якого з письмового дозволу потерпілого ОСОБА_5 слідчим був оглянутий транспортний засіб ВАЗ 2106, н.з. НОМЕР_1 , за адресою: с.Межиріч, вул.Шевченко, 191. При огляді були виявлені на поверхні водійських дверей відбитки пальців рук, які були вилучені, зроблені змиви з ручки дверцят /т.1 а.п.58-61/.

Протокол огляду речей від 08.11.2022 року, відповідно до якого з письмового дозволу потерпілого ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування був оглянутий мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 7» та його вміст: фотознімки та телефоні дзвінки, - тим самим встановлена належність даного телефону потерпілому /т.1 а.п.62-69/.

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 04.11.2022 року, відповідно до якого слідчим СВ Павлоградського РВП було отримано від потерпілого ОСОБА_6 заяву про вчинення 04.11.2022 року приблизно о 11.15-11.40 годині невідомою особою крадіжки його велосипеду марки «Водай» за адресою: с.Межиріч, вул.Шевченко,67а /т.1 а.п.71/.

Протокол огляду місця події від 04.11.2022 року та протокол огляду місцевості від 07.11.2022 року, згідно яких була оглянута відкрита територія Межиріцької амбулаторії, а саме: металева парковка для велосипедів біля входу в приміщення, - звідки було викрадено велосипед потерпілого ОСОБА_6 . Будь-яких слідів злочину не виявлено /т.1 а.п.72-74, 75-79/.

Протокол огляду речей від 08.11.2022 року, відповідно до якого під час проведення досудового розслідування в присутності потерпілого ОСОБА_6 був оглянутий велосипед марки «Україна» ХВЗ «Водан», який був вилучений під час затримання обвинуваченого. За поясненнями потерпілого на оглянутому велосипеді були встановлені індивідуальні ознаки та встановлена приналежність цього велосипеда потерпілому ОСОБА_6 /т.1 а.п.80-81/.

Постанова про визнання речовими доказами від 04.11.2022 року, якою сліди пальців рук та змиви, вилучені в ході огляду місця події з автомобіля потерпілого ОСОБА_5 , визнані речовими доказами /т.1 а.п.95-96/.

Висновок експерта від 10.11.2022 року, згідно якого сліди пальців рук, вилучені в ході огляду місця події з автомобіля ВАЗ 2106 потерпілого ОСОБА_5 залишені великим та безіменним пальцями лівої руки обвинуваченого ОСОБА_3 /т.1 а.п.99-108/.

Протокол огляду місцевості від 07.11.2022 року, відповідно до якого була оглянута ділянка АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 , звідки з салону автомобіля потерпілого ОСОБА_5 був викрадений його мобільний телефон /т.1 а.п.109-112/.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2022 року, згідно якого свідок ОСОБА_15 серед запропонованих для впізнання фотографій вказав на фотографію обвинуваченого ОСОБА_3 та зазначив, що ця особа 04.11.2022 року знаходилась біля автомобіля ВАЗ 2106, який належить потерпілому ОСОБА_5 по вул.Шевченка с.Межиріч /т.1 а.п.113-115/.

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2022 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_18 серед запропонованих для впізнання фотографій вказав на фотографію обвинуваченого ОСОБА_3 та зазначив, що цей чоловік 04.11.2022 року знаходився біля амбулаторії в с.Межиріч та, сидячі на велосипеді, поїхав від будівлі. /т.1 а.п.116-118/.

Висновок експерта від 11.11.2022 року, згідно якого на час вчинення злочину ринкова вартість мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi Note 7» могла складати 2325 гривень, ринкова вартість двоколісного велосипеду марки «Україна Super» могла складати 1410 гривень /т.1 а.п.121-126/.

Довідки КНП «Павлоградська лікарня інтенсивного лікування» ПМР», згідно яких 04.11.2022 року обвинувачений двічі був оглянутий за допомогою приладу «Алкофор 307», за результатами яких був встановлений стан алкогольного сп`яніння обвинуваченого ОСОБА_3 /т.1 а.п.130, 131/.

Протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 04.11.2022 року, відповідно до якого обвинуваченого ОСОБА_3 було затримано 04.11.2022 року о 11.35 годині. Під час обшуку обвинуваченого у нього були виявлені та вилучені мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi» та велосипед. Під час затримання проводилась відеозйомка та був присутній захисник обвинуваченого. Ніяких зауважень, зокрема від обвинуваченого, під час вказаної дії не надходило /т.1 а.п.134-137/.

В судовому засіданні був переглянутий запис затримання обвинуваченого ОСОБА_3 та встановлені аналогічні обставини інкримінованих подій, викладені в протоколі затримання, ніяких зауважень чи заяв про підбурювання або вчинення злочинів під примусом обвинувачений ОСОБА_3 не висловлює.

Постанова від 04.11.2022 року про визнання речовими доказами мобільного телефону марки «Хіаоmі Redmi Note 7» та велосипеду марки «Водан» та передачу вказаних речей на збереження потерпілим /т.1 а.п.138/.

Протокол огляду речей від 07.11.2022 року, згідно якого на стадії досудового розслідування були оглянуті речі, вилучені під час затримання обвинуваченого: мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 7» та велосипед марки «Водан», - описані індивідуальні ознаки оглянутих речей та їх характеристики, зроблені їх фотографії /т.1 а.п.139-145/.

Постанова про уточнення обставин вчиненого злочину від 07.11.2022 року, відповідно до якої справжня назва викраденого обвинуваченим велосипеду «Україна Super», виробником якого є Харківський велосипедний завод «Водан» /т.1 а.п.146/.

Протоколи отримання зразків для проведення експертизи від 04.11.2022 року, згідно якого на підставі постанов прокурора про відібрання зразків для проведення експертизи /т.1 а.п.152-153, 156-157/ в присутності захисника у обвинуваченого ОСОБА_3 були відібрані зразки слини та зразки відбитків пальців рук та долонь, відповідно /т.1 а.п.154, 158/, які постановою слідчого визнані речовими доказами /т.1 а.п.155, 159/.

Протокол проведення слідчого експерименту від 07.11.2022 року, відповідно до якого обвинувачений в присутності захисника відтворив обставини та механізм вчинення ним крадіжок мобільного телефону потерпілого ОСОБА_5 та велосипеду потерпілого ОСОБА_6 . Так обвинувачений показав, що після вжиття спиртних напоїв приблизно о 11.00 годині 04.11.2022 року, проходячи повз будинку №191 по вул.Шевченко в с.Межиріч, він помітив світло від мобільного телефону на панелі в салоні автомобіля. Озирнувшись, скориставшись відсутністю будь-яких осіб, він підійшов до водійських дверцят, відкрив двері та забрав мобільний телефон, який заховав у внутрішню кишеню куртки. Далі, пройшовши по цій же вулиці біля будівлі амбулаторії, він побачив велосипед. Бажаючи на ньому доїхати до м.Павлограда, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, він підійшов до зупинки, взяв велосипед, сів та поїхав на ньому. Проїхавши певну відстань до нього під`їхав автомобіль, з нього вийшов чоловік, який представився офіцером поліції та став розпитувати про нього. Під час спілкування викрадений мобільний телефон задзвонив, тим самим його було викрито у вчинені злочину. Він надав викривальні пояснення поліції. На запитання захисника про здійснення будь-якого тиску, обвинувачений показав, що показання надав добровільно, ніхто на нього не тиснув. Проведення слідчого експерименту фіксувалось за допомогою відеозйомки /т.1 а.п.160-164/.

При перегляді в судовому засіданні додатку до протоколу слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_3 були встановлені аналогічні обставини, викладені слідчим в протоколі слідчої дії. Ніяких зауважень від учасників слідчої дії, зокрема від обвинуваченого, під час проведення слідчого експерименту не надійшло.

Відповіді старшого слідчого та слідчого третього слідчого відділу ТУ ДБР у м.Полтава від 25.03.2023 року та 08.04.2023 року, згідно яких ТУ ДБР були розглянуті заяви обвинуваченого щодо можливих неправомірних дій окремих співробітників ГУНП в Дніпропетровській області, об`єктивних даних про вчинення кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності слідчих органів ДБР, не встановлено, правові підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні /т.1 а.п.191, 192-193/

Суд, проаналізувавши показання обвинуваченого, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_3 , а також з іншими доказами кримінального провадження, зокрема з показаннями потерпілих, свідків, протоколами слідчих дій, висновками експертиз, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях за ч.4 ст.185 КК України, - робить висновок про те, що наведені судом докази, окрім показань обвинуваченого, мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, тому і покладені в основу вироку. Зазначені докази винуватості обвинуваченого є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки повністю підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному проваджені, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані в порядку, встановленому Конституцією та КПК України.

Так, показання обвинуваченого ОСОБА_3 про підбурювання свідком, дільничним ОСОБА_12 до вчинення ним інкримінованих кримінальних правопорушень були перевірені судом та не знайшли свого підтвердження, виходячи з наступного.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які за версією обвинуваченого знаходяться в змові з дільничним, в суді показали, що обвинуваченого до злочинів не знали, ніяких стосунків не підтримували, належне майно було таємно викрадено і його відсутність потерпілі встановили, коли злочин вже був вчинений. Саме після цього було сповіщено правоохоронні органи про вчинені крадіжки. Завдяки діям дільничного був викритий обвинувачений, який одразу визнав, що крадіжку телефону та велосипеду саме він вчинив. Особа дільничного офіцера поліції потерпілим була відома до інкримінованих подій, проте дружніх стосунків вони з останнім не підтримували, ніякої участі в підготовці чи вчиненні злочинів не приймали.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_15 бачили лише обвинуваченого під час вчинення ним інкримінованих злочинів, при цьому ні дільничного, ні його автомобіля поруч в цей час вони не помітили.

Сам свідок ОСОБА_12 заперечував факт будь-якого впливу на обвинуваченого, підбурювання останнього до вчинення крадіжок, тим більше висловлювання погроз на його адресу. До інкримінованих подій він не знав обвинуваченого ОСОБА_3 , саме тому і зупинив його під час руху на велосипеді по селу, оскільки він був немісцевим. Версію обвинуваченого про його участь у вчиненні злочинів вважає нісенітницею.

Свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , допитані за клопотанням обвинуваченого, також не підтвердили показання ОСОБА_3 про його підбурювання до вчинення злочинів свідком ОСОБА_12 , спростували показання обвинуваченого про вплив та погрози з боку дільничного.

Не знайшли викладені обвинуваченим обставини про участь у вчинені злочинів свідка ОСОБА_12 і під час перевірки цих обставин ТУ ДБР, розташованим в м.Полтаві.

За висновком експертизи відбитки пальців рук з водійських дверцят автомобіля потерпілого ОСОБА_5 залишені саме обвинуваченим, що також спростовує версію останнього про те, що телефон йому передавав потерпілий. Даний доказ підтверджує висунуте обвинувачення, що саме обвинувачений, відкривши водійські дверцята, з салону автомобіля викрав мобільний телефон потерпілого ОСОБА_5 .

Протоколи впізнання за фотознімками за участі свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 підтверджують отримані від них показання в суді, що саме обвинуваченим були вчинені крадіжки велосипеда та мобільного телефону, відповідно.

Протоколи огляду речей: мобільного телефону та велосипеду, - довели належність вилучених у обвинуваченого під час затримання речей потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки були встановлені індивідуальні ознаки викрадених речей, на які вказували потерпілі.

Сам обвинувачений під час затримання надавав викривальні показання та не заперечував факту вчинення злочинів, це було зафіксовано на відеозапис, при цьому був присутній захисник.

Під час проведення слідчого експерименту обвинувачений ОСОБА_3 також надав викривальні показання, показавши механізм вчинення злочинів, які повністю погоджується з висунутим обвинуваченням та показаннями потерпілих, свідків, висновком експертизи.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 року (справа № 740/3597/17, провадження № 51-6070кмо19), в постанові палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.02.2021 року (справа №664/317/17, провадження №51-5195км20), легітимна мета слідчого експерименту досягається дотриманням встановленого порядку його проведення, реалізації прав особи як процесуальних гарантій справедливого судового розгляду та кримінального провадження. При цьому показання учасника кримінального провадження необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів - протоколом слідчого експерименту.

Зазначену слідчу дію було проведено 07.11.2022 року з метою перевірки й уточнення відомостей про події, що стались 04.11.2022 року за участі обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника та понятих, з фіксацією слідчого експерименту на відеокамеру, про що зазначено у протоколі слідчого експерименту, до протоколу долучений запис слідчої дії. Всім учасникам, зокрема обвинуваченому, були роз`яснені їх права та обов`язки, надавалась можливість висловити свої зауваження, заперечення чи повідомити про наявність тиску. Протокол слідчого експерименту підписали учасники процесуальної дії, зазначивши про відсутність зауважень і доповнень. Матеріали кримінального провадження містять достатні підстави для висновку про те, що протокол слідчого експерименту від 07.11.2022 року відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статтям 104, 105 КПК України, а саму слідчу дію проведено за правилами та в порядку, передбаченими ст.240 цього Кодексу, з дотриманням встановленої кримінальним процесуальним законом процедури проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого, та процесуальних гарантій, що виключає обґрунтовані сумніви щодо неправомірного отримання відомостей від обвинуваченого ОСОБА_3 у ході слідчого експерименту. Доказ, отриманий у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, відповідно до ст.86 КПК є допустимим. У той же час у матеріалах провадження відсутні підстави, визначені ст.87 цього Кодексу, для визнання протоколу слідчого експерименту недопустимим доказом.

Саме надані покази обвинуваченого ОСОБА_3 під час слідчого експерименту суд бере за основу при постановлені вироку, оцінюючи протокол слідчої дії саме як самостійне джерело доказу кримінального провадження.

До показань обвинуваченого ОСОБА_3 , отриманих в судовому засіданні, суд відноситься критично та визначає це способом захисту останнього від висунутого обвинувачення, спробою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинене. Висунуті звинувачення ОСОБА_3 на адресу свідка ОСОБА_12 суд вважає помстою обвинуваченого за його затримання та викриття у вчиненні злочинів.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, віднесення їх до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, зокрема за вчинення злочинів проти власності, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансерах не перебуває.

Обставин, відповідно до вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставинами, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та рецидив злочинів.

За сукупністю обставин вчинення кримінальних правопорушень, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, наявності обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно застосувати реальне покарання можливе лише з ізоляцією його від суспільства і відносно обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Стаття 50 КК України передбачає, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, що також закріплено в ч.2 ст.65 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 відбувши покарання за вчинення, зокрема аналогічних злочинів, будучи особою, раніше неодноразово судимою, вчинив знову однотипні кримінальні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_3 раніше вже звільнявся від відбуття покарання з іспитовим строком за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.10.2004 року, втім висловлену довіру не виправдав, іспитовий строк був скасований, обвинуваченого було направлено для відбуття призначеного покарання.

Таким чином, незважаючи на неодноразове реальне відбуття обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив та навіть за тяжких обставин його виправлення досягнуто не було, що свідчить про стійкість його протиправної поведінки та антисоціальну спрямованість його особи. З урахуванням наведеного суд приходить висновку про неможливість досягнення щодо обвинуваченого ОСОБА_3 мети кримінального судочинства без реального відбуття ним призначеного покарання та про відсутність підстав для призначення останньому покарання із застосуванням ст.69 КК України, або застосування ст.75, 76 КК України

Визначене судом покарання буде відповідати ступеню тяжкості кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого, а також здатним сприяти виправленню ОСОБА_3 та попередженню скоєння нових кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 застосований у вигляді тримання під вартою. До набрання вироком законної сили застосований запобіжний захід не підлягає змінам.

Під час проведення досудового розслідування проводилися судово-товарознавча та трасологічна експертизи, на проведення яких згідно довідок було витрачено 2265.36 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованих злочинів за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути на користь держави вартість проведених експертиз з обвинуваченого.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «ДУВП (№4)» ОСОБА_3 - залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 обчислювати з 04.11.2022 року.

Речові докази:

- сліди пальців рук, вилучені в ході огляду місця події з автомобіля потерпілого ОСОБА_5 , які долучені до матеріалів кримінального провадження - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження;

- змиви, вилучені в ході огляду місця події з автомобіля потерпілого ОСОБА_5 , які передані на зберігання до Павлоградського РВП ГУНП у Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили знищити;

- мобільний телефон марки «Хіаоmі Redmi Note 7», який переданий на збереження потерпілому ОСОБА_5 , - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;

- велосипед «Україна Super», який переданий на збереження потерпілому ОСОБА_6 - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1