Справа № 308/8713/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29.08.2022 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження № 11-сс/4806/374/22 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2022 про застосування щодо підозрюваного за ч.5 ст.407 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

10.07.2022 старший слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією в м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду з вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовує наступним.

Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 30.05.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , відповідно до наказу тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 52 від 03.03.2022 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації до військової частини НОМЕР_1 як резервист.

В той же день ОСОБА_7 направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2022 № 8, ОСОБА_7 зараховано до списків особового складу частини, призначено на посаду кухара господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

Відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102 ІХ від 24.02.2022 в Україні із 05:30 год. 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022 № 2102-IX, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

ОСОБА_7 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби за таких обставин.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , займаючи посаду кухара господарчого відділення взводу матеріально-технічного забезпечення вказаної військової частини, у порушення вимог ст.ст. 17,65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9,11,12,16,49,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, через особисту недисциплінованість, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою ухилитися від проходження військової служби, 08.05.2022 не з`явився вчасно на ранкове шикування без поважних причин, в умовах воєнного стану, до військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та був незаконно відсутній на військовій службі по 09.07.2022, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, тобто нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних під час досудового розслідування доказах, а саме:

- протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 01.06.2022;

- протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 01.06.2022;

- матеріалах службового розслідування, проведеного керівництвом військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_7

- матеріалах справи про адміністративне правопорушення за фактом спроби незаконного перетину державного кордону за межами пункту пропуску, складені службовими особами Державної прикордонної служби України;

- іншими матеріалами даного кримінального провадження.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, що відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним, зокрема, у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Аналогічні твердження викладеного у рішеннях по справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Сторона обвинувачення вважає, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, з врахуванням обставин вчиненого злочину, ОСОБА_7 як підозрюваного у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливого ухилення від досудового слідства, виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років.

Що стосується ризиків, передбачених ст.177 КК України, то, на думку сторони обвинувачення, під час досудового розслідування встановлено їх наявність, а саме те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_7 є тяжким і передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною дають підстави вважати, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість злочину та невідворотність покарання за його вчинення, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пунктів пропуску через державний кордон України, а також переховуватися на території України.

Вказаний ризик, на думку сторони обвинувачення, є обґрунтованим і вагомим саме через те, що ОСОБА_7 08.07.2022, біля 22 год. 30 хв., виявлений та затриманий прикордонним нарядом «Секрет» відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип Б) на напрямку 266 п/з (Тячівський район Закарпатської області) на відстані десять метрів від лінії державного кордону при спробі незаконно перетнути державний кордон України до Румунії поза пунктом пропуску, що підтверджується відповідним протоколом про адміністративне правопорушення.

Також наявний та обґрунтований ризик у виді незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що підозрюваний буде здійснювати тиск та вплив на свідків з метою надання ними завідомо неправдивих показань чи відмови від їх надання.

Також ОСОБА_7 може впливати на ще невстановлених та недопитаних про обставини кримінального правопорушення свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, до нього, на думку слідчого, необхідно застосувати запобіжний захід саме у виді тримання під вартою.

Окрім іншого, слідчий просив суд звернути увагу на те, що ОСОБА_7 є спеціальним суб`єктом кримінального правопорушення - військовослужбовцем, а відтак обрання йому судом запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту та застави створить передумови до вчинення ОСОБА_7 нового аналогічного кримінального правопорушення, пов`язаного з ухилення від проходження військової служби.

Також слідчий просить слідчого суддю під час винесення ним рішення за наведеним вище клопотанням врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, а саме той факт, що серед громадян України може скластися хибне враження безкарності, недолугості правоохоронної системи в цілому, а також створить передумови для вчинення іншими військовослужбовцями аналогічних кримінальних правопорушень, що як наслідок призведе до підриву авторитету Збройних Сил України, ухилення громадян України та військовослужбовців від виконання ними Конституційних обов`язків щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України та підрив боєздатності армії Збройних Сил України в умовах воєнного стану.

З огляду на викладене, у сторони обвинувачення є всі підстави вважати, що особисте зобов`язання, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання вказаним ризикам порівняно із триманням під вартою, і не забезпечать виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, що в подальшому може призвести до невиконання завдань кримінального судочинства, а тому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід саме у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2022 клопотання слідчого задоволено.

Застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 22 год. 30 хв. - 05.09.2022.

Строк тримання ОСОБА_7 під вартою постановлено рахувати з моменту його фактичного затримання - 22 год. 30 хв. 08.07.2022.

Визначено заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_13 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 198 480 грн.

Роз`яснено, що підозрюваний ОСОБА_7 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покладено на ОСОБА_7 обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утриматися від спілкування з свідками по справі; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ґрунтується на зібраних у ході досудового розслідування доказах, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; матеріалами службового розслідування, проведеного керівництвом військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_7 ; матеріалами справи про адміністративне правопорушення за фактом спроби незаконного перетину державного кордону за межами пункту пропуску, складені службовими особами Державної прикордонної служби України.

При розгляді клопотання слідчим суддею також оцінено особу підозрюваного ОСОБА_7 , який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, однак при цьому, звертає увагу на те, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні умисного, тяжкого злочину в період воєнного стану.

Також слідчим суддею звернуто увагу на самі обставини затримання підозрюваного, зокрема те, що ОСОБА_7 був затриманий працівниками прикордонної служби у безпосередній близькості від кордону, що також породжує ризик можливого переховування підозрюваного від слідства та суду, шляхом втечі за межі території України.

Слідчий суддя також звернув увагу на те, що реакція суспільства та соціальні наслідки правопорушення, а саме той факт, що серед громадян України може скластися хибне враження безкарності, а також створить передумови для вчинення військовослужбовцями аналогічних кримінальних правопорушень, що як наслідок призведе до підриву авторитету Збройних Сил України, ухилення громадян України та військовослужбовців від виконання ними Конституційних обов`язків щодо захисту суверенітету і територіальної цілісності України та підрив боєздатності армії Збройних Сил України в умовах прямої збройної агресії.

Врахувавши фактичні обставини вчиненого злочину, а також тяжкість можливого покарання, слідчий суддя прийшов до висновку про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_7 з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, що в свою чергу, свідчить про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

На думку слідчого судді вказані ризики є реальними та такими, що повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, врахувавши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, слідчий суддя вважав, що до підозрюваного ОСОБА_7 з метою забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а відтак клопотання сторони захисту про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту не підлягало задоволенню.

З огляду на вказане, слідчий суддя прийшов до висновку, що при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід визначити розмір застави, беручи до уваги матеріальне становище підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, а тому слідчий суддя вважав за можливе визначити розмір застави у вісімдесяти прожиткових мінімумах для працездатних осіб, оскільки на думку слідчого судді внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить відмовити у задоволенні наведеного вище клопотання слідчого про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в сумі 198 480 грн.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник вказує, що протоколи допиту свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , якими обґрунтовується клопотання про обрання запобіжного заходу, не можуть бути джерелом доказів, з огляду на те, що допит зазначених свідків не проводився в порядку ст.225 КПК України.

Посилання на протоколи допиту свідків тощо у процесі обрання запобіжного заходу є неналежною процесуальною практикою, адже такі особи мають бути допитані безпосередньо в судовому засіданні під час вирішення питань, пов`язаних з обранням запобіжного заходу.

Тому посилання на протоколи допиту в судовому засідання під час прийняття рішення про застосування запобіжних заходів суперечить встановленому КПК порядку та призведе до незаконного судового рішення.

Захист вважає підозру ОСОБА_7 необґрунтованою, але і обґрунтованість підозри не констатує беззаперечного факту доведеності винуватості особи, а лише вказує на достатність інформації для її існування.

Клопотання слідчого не містить посилання на докази того, що ОСОБА_7 раніше вчиняв злочини, підтримує соціальні зв`язки негативного характеру, раніше ухилявся від слідства, суду чи виконання судових рішень.

Враховуючи вищенаведене, є підстави стверджувати, що підозра у вчиненні даного кримінального правопорушення за відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити його належної поведінки та виконання процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, не є підставою для обрання найбільш суворої міри запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Однак розмір застави, який просить обрати орган досудового слідства, завідомо є таким, що не може бути внесений, оскільки ОСОБА_7 здійснював догляд за психічно хворою матір`ю, обмежений у заробітках, доходу або майна продаж якого міг би забезпечити. ОСОБА_7 має рідну сестру, яка також є психічно хворою особою, інших родичів, які б могли бути заставодавцями у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_7 не має.

З огляду на вище наведене, враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , обсяг доказової бази, приєднаної до клопотання про обрання запобіжного заходу, сторона захисту вважає, що достатнім і обґрунтованим розміром застави, яку ОСОБА_7 або його заставодавець можуть внести, 50000 грн.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_6 на підтримання вказаної апеляційної скарги, прокурора ОСОБА_5 , яка заперечили проти апеляційної скарги захисника, обговоривши доводи сторін, вивчивши матеріали даного кримінального провадження, апеляційний суд визнає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.117 КПК України застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мету і підстави застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.

Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 176, 177,178,183,193,194,197 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , даних про його особу, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Така позиція, слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апеляційний суд також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що існують передбачені законом ризики, зокрема, ризики того, що ОСОБА_7 перебуваючи на волі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності може може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вищевказані висновки слідчого судді апеляційний суд вважає такими, що узгоджуються з вимогами закону, апеляційним судом визнаються доведеними та належним чином обґрунтованими.

З урахуванням доведеності вищевказаних ризиків, апеляційний суд також, обґрунтованим вважає й висновок про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому також обґрунтовано враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, а також взято до уваги дані про особу ОСОБА_7 .

Виходячи з наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_7 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки існують ризики порушення (невиконання) ним своїх процесуальних обов`язків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню щодо нього.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і тільки у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, визначаючи щодо ОСОБА_7 розмір застави, в повній мірі врахував вказані норми закону. В той же час слідчий суддя, визначаючи заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 198 480 грн, навів у своїй ухвалі підстави, з яких дійшов висновку, що саме такий розмір здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, співставив його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, його матеріальним станом та тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Такий розмір застави, на думку апеляційного суду, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його необґрунтованим або недостатнім, колегія суддів не вбачає.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог статей 177,178,182,182 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 ч.3, 418,419,422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.07.2022 щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: