Єдиний унікальний № 497/538/2020
Провадження № 1-кп/946/158/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

21 квітня 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянув у місті Ізмаїл Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000049, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Болград Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі - КК),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 162 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_6 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_7 ,

інші учасники судового провадження: потерпіла ОСОБА_8 , представник потерпілої ОСОБА_9 .

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.23.02.2020 приблизно о 04:30 годині ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом зі своїм знайомим ОСОБА_10 на автомобілі марки «Volkswagen Passat В5» з реєстраційним номером (Республіки Болгарія) НОМЕР_1 , в салоні якого також перебували ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , прибули до домоволодіння ОСОБА_13 , яке розташоване по АДРЕСА_2 (далі - АДРЕСА_2 , з метою з`ясування особистих конфліктних відносин з останнім, що виниклі на побутовому підґрунті.

Знаходячись за вказаною адресою, ОСОБА_5 в ході сварки, діючи з умислом, спрямованим на позбавлення ОСОБА_13 життя, з мотивів існуючих особистих неприязних відносних, бажаючи помститися за вислови, сказані ОСОБА_13 , у присутності малолітньої дитини останнього - сина ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - наніс чисельні удари рукою у різні частини тіла ОСОБА_13 , штовхав його, а також ножем, яким ОСОБА_5 був озброєний, умисно наніс ОСОБА_13 три удари у верхню задню та бокову життєво важливу частину тіла, спричинив три сліпих колото-різані поранення, з яких: одне - на спині в ділянці лівої лопатки на 3,5 см нижче ості лопатки з пошкодженням м`яких тканин спини, з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу; друге - на задній поверхні лівого плеча в середній третині з пошкодженням м`яких тканин плеча, з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, які по ступеню тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я; та третє - лівій боковій поверхні грудної клітини по середній пахвинній лінії на рівні 7-го лівого ребра з пошкодженням кісткової частини 7-го лівого ребра з проникненням у ліву плевральну порожнину і перикард з пошкодженням лівої легені, лівого шлуночка серця, м`яких тканин грудної клітки ліворуч, що супроводжувалось зовнішньою і великою внутрішньою крововтратою, недокрів`ям внутрішніх органів, яке за ознакою небезпеки для життя, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, вчинивши таким чином усі необхідні дії, спрямовані на позбавлення життя потерпілого.

Останнє сліпе колото-різане поранення, отримане ОСОБА_13 , хоча і супроводжувалось зовнішньою і великою внутрішньою (до 2750 мл крові у ліву плевральну порожнину) крововтратою, проте дозволило йому протягом декількох хвилин зберігати здатність до деяких активних дій.

Крім того, продовжуючи свої незаконні дії, діючи у порушення вимог ст. 30 Конституції України, яка гарантує недоторканість житла та іншого володіння особи, переслідуючи втікаючого потерпілого з метою позбавлення його життя, всупереч волі законного володільця, із застосуванням насильства в ході нанесення ОСОБА_13 вказаних тілесних ушкоджень та застосування штовхання ОСОБА_5 незаконно проник у володіння ОСОБА_13 , а саме у двір його домоволодіння, та у житлову частину будинку, де, мінувавши декілька жилих приміщень, до приміщення кухні, в якому наніс ще один удар правим кулаком в ліве плече потерпілого, спричинивши останньому фізичний біль. Після цього, ОСОБА_13 від великої крововтрати, у зв`язку з отриманим раніше вищезазначеним сліпим колото-різаним пораненням на лівій боковій поверхні грудної клітини по середній пахвинній лінії на рівні 7-го лівого ребра з пошкодженням кісткової частини 7-го лівого ребра з проникненням у ліву плевральну порожнину і перикард з пошкодженням лівої легені, лівого шлуночка серця, м`яких тканин грудної клітки ліворуч, що супроводжувалось зовнішньою і великою внутрішньою крововтратою, недокрів`ям внутрішніх органів, втратив свідомість, впав на підлогу та помер на місці події.

2.Своїми діями ОСОБА_5 вчинив сукупність кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.115 КК, а саме вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а також ч. 2 ст. 162 КК, а саме незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи із застосуванням насильства.

Частина статті КК, що передбачає відповідальність за злочин, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

3.Кримінальний кодекс України

«Стаття 115. Умисне вбивство

1. Вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, -

карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.»

«Стаття 162. Порушення недоторканності житла

1. Незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян, -

…

2. Ті самі дії, вчинені службовою особою або із застосуванням насильства чи з погрозою його застосування, -

караються позбавленням волі на строк від двох до п`яти років.»

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

4.Обставини вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку, передбаченому ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), у відповідності до засад кримінального провадження, передбачених ст.ст. 22, 26 КПК, таких як диспозитивність, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

5.Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_5 вину у висунутому обвинуваченні визнав частково, зокрема, не погодився з кваліфікацією його дій за ч. 1 ст. 115 КК, а за ч. 2 ст. 162 КК вину не визнав, та пояснив, що 22.02.2020 йому подзвонив ОСОБА_10 та запропонував посидіти родинами, трохи відпочити. Після того як ОСОБА_10 зі своєю дівчиною забрав їх з дружиною ОСОБА_15 , вони поїхали у м.Болград в ресторан «Саган», посиділи там, поспілкувалися, він трохи випив - до 100 гр. коньяку, а через декілька годин за ними приїхав ОСОБА_16 на прізвисько « ОСОБА_16 » та вони поїхали у кафе «Паті», розташоване у с.Залізничне. Йому розповіли про те, що ОСОБА_13 ходив п`яний по селу та розповідав, що начебто поріже його та його родину, у зв`язку з інцидентом його наїзду на огорожу його ( ОСОБА_5 ) дружини родичів. Тоді ж він вирішив поїхати в с. Кубей, щоб забрати свої речі, оскільки він збирався виїжджати закордон, та заодно заїхати і розібратися з ОСОБА_13 , чому останній себе так поводить і каже неприйнятні речі на адресу його родини. Він попросив ОСОБА_10 , щоб останній відвіз його в село, на що той погодився. ОСОБА_10 сидів за кермом, поруч біля нього на пасажирському сидінні сиділа його дівчина, а він разом зі своєю дружиною ОСОБА_15 сидів ззаду. Коли вони під`їхали до будинку ОСОБА_13 , він вийшов з автомобіля та деякий час намагався покликати останнього, однак той не виходив. Тоді ж він, побачивши, що в одній з кімнат будинку увімкнене світло, почав стукати у паркан, після чого ОСОБА_13 вийшов у двір, одягнений у зелений бушлат та спортивні штани. Останній почав казати йому, щоб він пішов, інакше він ( ОСОБА_13 ) його поріже, діставши при цьому ніж зі свого бушлата. Побачивши ніж, він вдарив ОСОБА_13 , що знаходився в прорізі хвіртки, з ліктя, від чого той впав, впустивши ніж, який відлетів біля воріт з боку двору. Коли ОСОБА_13 намагався дотягнутися до ножа, він ( ОСОБА_5 ) хотів схопити ніж першим. У той момент, коли він був у зігнутому положенні, у зв`язку з тим, що потягнувся за ножем, ОСОБА_13 схопив його ззаду та почав душити. Після того, він, підібравши ніж, тричі вдарив ОСОБА_13 ним, який тримав у правій руці, в область лівого плеча, для того, щоб останній припинив його душити. Після третього удару ОСОБА_13 відпустив його та побіг у двір. Він прослідував за ОСОБА_13 лише тому, що злякався, оскільки він перед цим наніс потерпілому декілька ударів ножем, наміру вбивати потерпілого у нього не було. У дворі перед входом у будинок, ОСОБА_13 схопив якийсь металевий предмет в руки та, розмахуючи, вимагав від нього, щоб він кинув ніж та пішов з його будинку. Він кинув ніж, але ОСОБА_13 продовжував розмахувати предметом в руках, вимагаючи, щоб він пішов з будинку. І він для того, щоб вибити з рук ОСОБА_13 цей предмет наніс йому один удар правою рукою. А коли ОСОБА_13 зайшов до літньої кухні та впав, його бушлат розкрився і він побачив кров, ОСОБА_13 також побілів. Він одразу розгубився, побачивши дружину ОСОБА_13 , попросив аби вона дала стакан води, щоб привести до тями ОСОБА_13 . ОСОБА_10 поруч він не бачив. Він взагалі не розуміє як таке сталося, оскільки він ніколи за ніж не хапався. Тоді ж син ОСОБА_13 сказав, щоб він їхав, оскільки він викликав швидку та поліцію. Крім того, хлопець вибіг на вулицю та записав номера машини. Він хотів залишитися, щоб допомогти, сказав, щоб викликали швидку, він не розраховував, що ОСОБА_13 помре. Про те, що потерпілий помер він дізнався вранці від поліцейських, коли останні зупинили автомобіль, в якому він їхав у м. Одеса, та затримали його.

6.Не зважаючи на часткове невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а також у порушенні недоторканості житла та іншого володіння особи із застосуванням насильства в повному обсязі підтверджується доказами, що були досліджені під час судового розгляду.

7.Так, потерпіла ОСОБА_8 під час судового розгляду пояснила, що загиблий був її чоловіком, з обвинуваченим ОСОБА_5 вона знайома не була, про конфлікт між останнім та її чоловіком вона нічого не знала. 23.02.2020 близько 04:30 години, коли вони з чоловіком спали вдома, син розбудив батька, сказав, що його хтось кличе, стукає по воротам. Чоловік прокинувся, одягнув спортивні штани, бушлат та вийшов, а вона продовжувала спати. Через деякий час вона почула чиїсь голоси, прокинулась та пішла до кухні, син сказав викликати швидку, бо батька порізали. Коли вона викликала швидку, то через вікно побачила, як один високий чоловік в капюшоні вибіг, а слідом за ним ОСОБА_5 , якого вона впізнала під час проведення слідчих дій. Зайшовши на кухню, вона побачила, як її чоловік ОСОБА_13 намагався встати, вона йому допомагала, зняла бушлат, побачила два ножових поранення на його тілі на лівому плечі та руці, а коли приїхала швидка допомога, то й ще одне порання в лівій частині грудної клітини.

Крім того, вона пояснила, що її чоловік працював чабаном, у будь який час він міг порізати хвору худобу, тому у нього завжди при собі був маленький складний ніж червоного кольору на зав`язці на джинсах, але в ту ніч він джинси не одягав. Потерпіла також зазначила, що вся подія кримінального правопорушення відбувалася на очах її малолітнього сина ОСОБА_14 .

8.Свідок ОСОБА_14 під час судового розгляду пояснив, що загиблий був його батьком, обвинуваченого ОСОБА_5 він не знав. 23.02.2020 близько 04:20 години хтось гучно стукав по воротах їх будинку та кликав батька, від цього він прокинувся, після чого батько вийшов на вулицю. Він також вийшов з батьком. На вулиці було двоє чоловіків, біля будинку стояв автомобіль марки «Volkswagen Passat» зеленого кольору з болгарськими номерами, вже згодом він побачив, що в ньому було ще дві жінки. ОСОБА_5 приїхав розібратися з батьком з приводу зламаного забору, вимагав його полагодити, в результаті чого між ними виник конфлікт, при цьому ОСОБА_5 сказав, що хоче «поламати» його батька, який в цей час знаходився у прорізі хвіртки. Після цього двоє чоловіків почали штовхатися з його батьком, сваритися. Там він побачив у ОСОБА_18 в руках ніж. ОСОБА_5 та ОСОБА_10 заштовхали його батька у двір, і так штовхалися вони до входу у будинок на кухню. Його батько взяв складний стілець, однак ОСОБА_5 наніс йому ще два удари ножем в ліву сторону в плече. Всього ударів ножем було три, перший удар був нанесений раніше у дворі, коли його батько підставив руку. Механізм останнього третього удару він не бачив. При цьому ОСОБА_5 тримав ніж в правій руці лезом вгору, і наносив удари знизу вверх, а його батько ухилявся. Після третього удару батько почав закриватися лівою рукою та почав важко слідувати до кухні, ОСОБА_5 та ОСОБА_10 пішли за ним, біля холодильнику ОСОБА_5 знов вдарив батька кулаком по обличчю, від чого той впав і у нього розкрилася дублянка, під якою вони побачили кров. ОСОБА_5 розгубився, почав бризкати на нього водою, після чого з будинку вибіг ОСОБА_10 , за ним ОСОБА_5 , він також вибіг за ними, запам`ятав номера машини, ОСОБА_10 сів за кермо автомобіля, а ОСОБА_5 сів на заднє сидіння, якому двері відкрила його дружина ОСОБА_11 , яку він впізнав, як мешканку їх села, і вони поїхали.

Він також зазначив, що у батька був складний ніж з дерев`яною червоною ручкою, який він носив на шкіряному шнурку, що був прив`язаний до штанів, однак в ту ніч цього ножа у батька при собі не було: він був одягнений в інші спортивні штани, майку та дублянку. Ніж, який був у ОСОБА_5 , він побачив у дворі будинку, однак розгледів вже при ввімкнутому світлі на кухні, це був ніж з широким лезом на кнопці. Також він чув запах алкоголю від ОСОБА_5 , який також хитався, і було видно, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Світок також зазначив, що на час допиту в суді він вже не так все докладно пам`ятає, він показав усе як відбувалося на місці під час проведення за його участю слідчого експерименту. Під час досудового розслідування він також впізнав ОСОБА_5 .

9.Свідок ОСОБА_10 під час судового розгляду пояснив, що 22.02.2020 він вирішив посидіти родинами з ОСОБА_5 . Він поїхав в с. Кубей, звідки забрав ОСОБА_5 з його дружиною ОСОБА_19 . Після того вони втрьох направилися у м. Болград, щоб забрати його дівчину - ОСОБА_12 - та товариша ОСОБА_16 на прізвисько « ОСОБА_16 ». Вони сиділи у ресторані «Саган», випивали, після чого «ОСОБА_16» забрав машину та поїхав. Десь о 20:00 годині вони поїхали на дискотеку у с. Залізничне, де також сиділи відпочивали. Під ранок ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною ОСОБА_19 попросив відвезти їх додому у с.Кубей, бо ОСОБА_5 хотів забрати свої речі, оскільки планував виїжджати закордон. Коли вони заїхали у с. Кубей, ОСОБА_5 попросив його завести до одного чоловіка, щоб розібратися, бо той колись погрожував його родині. Під`їхавши до будинку чоловіка, з яким ОСОБА_5 мав намір поговорити, останній вийшов з машини та, наблизившись до хвіртки, почав гукати чоловіка. Коли господар будинку вийшов, вони з ОСОБА_5 стояли деякий час та про щось говорили, потім пройшли у двір, аж раптом він почув шум. Після чого він одразу вийшов з автомобіля та побачив бійку між невідомим чоловіком та ОСОБА_5 . У дворі будинку світло не горіло, лише у тамбурі, що розташований у кінці будинку. Він вирішив зайти у двір, аби переконатися, що все добре, та у той момент побачив як господар будинку зірвався та побіг кудись у бік будинку. Він побачив як чоловік в літній кухні взяв щось схоже на кочергу, після чого він одразу дістав свій пістолет та попросив чоловіка, щоб той поклав кочергу. Жодних пострілів він не робив. Він бачив як з будинку вибігав хлопець 12 років. Чоловік кинув кочергу на землю, після чого він разом з ОСОБА_5 стали до нього наближатися, однак чоловік забіг у кухню, встав біля стіни та почав по ній сповзати. Тоді ж ОСОБА_5 попросив кружку води, вилив її на обличчя чоловіка, той одразу піднявся, однак різко впав. У той момент він побачив на бушлаті чоловіка кров, запитав у ОСОБА_5 , що між ними сталося. Син господаря попросив їх піти, і сказав, що скоро мають приїхати працівники поліції. Він одразу вибіг з двору та сів за кермо, слідом за ним вибіг ОСОБА_5 . Вони попрямували у бік с. Залізничного. Всю дорогу ОСОБА_5 говорив «Нащо він його дістав?». Він знов запитав у ОСОБА_5 , що між ними відбулося, на що останній відповів «Не знаю, можливо він поранився». Вони приїхали у бар «Паті», трохи посиділи та розійшлися. Вже зранку йому стало відомо, що ОСОБА_5 затримали працівники поліції, він перелякався та одразу викинув свій пістолет. За вечір вони на двох з ОСОБА_5 випили майже пляшку коньяку. Трохи згодом йому стало відомо, що конфлікт між загиблим та ОСОБА_5 стався з приводу воріт.

10.Сідок ОСОБА_15 під час судового розгляду пояснила, що 25.01.2020 близько 03:00 години вони з чоловіком та маленькою донькою прокинулись від того, що на вулиці відбувся сильний удар, схожий на вибух. Через вікно вони побачили автомобіль, який в`їхав в їх дім, а також чоловіків, які намагалися виштовхнути машину. Їй розповіли, що в автомобілі було четверо чоловіків в нетверезому стані. Вони попросили її батька не викликати поліцію, що вони прийдуть наступного дня і все відремонтують. Однак, ніхто не приходив, батько телефонував ОСОБА_13 , однак останній відповідав, щоб його не доставали дзвінками, ображав нецензурною лайкою, батько почав ремонтувати все сам. Вона знаходилась в стані вагітності, однак після вказаної події втратила дитину. 22.02.2020 вони з чоловіком вирішили поїхати в м.Болград Одеської області, посидіти з друзями, тому що наступного дня чоловік повинен був від`їжджати по роботі. ОСОБА_24 зі своєю дівчиною ОСОБА_20 заїхали за ними, вони поїхали в ресторан «Саган», там посиділи, після чого поїхали в с. Залізничне Болградського району Одеської області в бар. Вранці біля 04:00 години ОСОБА_5 попросив його відвезти в село, по дорозі попросив заїхали до ОСОБА_13 для того, щоб спитати, чому той ображав її батька. Коли вони під`їхали до будинку ОСОБА_13 , ОСОБА_5 вийшов з машини, почав кликати ОСОБА_13 , через деякий час до нього також вийшов ОСОБА_21 . Вони з ОСОБА_20 залишались в автомобілі, який знаходився на відставні близько 2 - 3 метрів від вхідної хвіртки до домоволодіння ОСОБА_13 . Ніяких криків вона не чула, не бачила, що відбувалося в будинку. Через деякий час ОСОБА_21 та її чоловік вийшли з будинку, за ним вийшов хлопчик та сказав їм їхати, бо зараз приїде поліція. Вони поїхали в с. Залізничне, по дорозі чоловік розповів, що побився з ОСОБА_13 , що останній накинувся на нього якимось металевим предметом, вона точно не зрозуміла. В с.Залізничне вони залишили ОСОБА_23 та ОСОБА_20 , ОСОБА_16 на прізвисько « ОСОБА_16 » відвіз їх з чоловіком в с. Табаки, де вони взяли особисті речі та попросили його відвести їх в м. Одеса. На виїзді з м. Болград їх зупинили співробітники поліції, від них вони дізнались, що ОСОБА_13 помер.

23.02.2020 її допитували співробітники поліції, до приїзду адвоката їй погрожували, говорили, що закриють разом з чоловіком, вона буде співучасницею, вона була залякана та в шоковому стані. Вона підписувала протокол допиту, але не уважно його читала, там не все було так, як вона говорила.

11.Свідок ОСОБА_12 під час судового розгляду пояснила, що 22.02.2020 ввечері їй зателефонував ОСОБА_10 , який є її хлопцем, та запропонував посидіти родинами з ОСОБА_5 . Згодом він заїхав за нею, близько 21:00 години вони забрали ОСОБА_5 з його дружиною ОСОБА_19 та поїхали у ресторан «Саган», розташований у м. Болград Одеської області (далі - м. Болград), посиділи там, поспілкувались та потім поїхали на дискотеку в с.Залізничне Болградського району Одеської області (далі - с. Залізничне), за ними приїхав ОСОБА_16 на прізвисько « ОСОБА_16 », там вони відпочивали, танцювали, ОСОБА_24 випивав коньяк, а те, що ОСОБА_5 вживав алкоголь, вона не бачила. Близько 04:00 години ОСОБА_5 попросив ОСОБА_10 відвезти його в с. Кубей розібратися з одним чоловіком, по дорозі він сказав, що той чоловік ображав його родину, погрожував, що їх заріже та вб`є. ОСОБА_10 сидів за кермом, вона сиділа поруч на передньому пасажирському сидінні, а ОСОБА_5 разом з дружиною ОСОБА_19 сиділи позаду. Коли вони приїхали до будинку чоловіка, з яким ОСОБА_5 хотів розібратися та у будинку якого вона ніколи раніше не була, ОСОБА_5 вийшов з автомобіля, а через деякий час за ним вийшов ОСОБА_10 . Вони стояли та розмовляли з тим чоловіком, а згодом вийшов хлопець 12 - 13 років. Що було далі, вона не бачила, тому що з машини не виходила і не бачила, що відбувалося у дворі будинку. Коли через деякий час ОСОБА_5 вийшов з будинку, він постійно казав: «Навіщо він це висунув? Нічого б не було». Після того хлопець сказав, що тато прийшов до тями, щоб вони їхали, тому що зараз приїде поліція. По дорозі ОСОБА_10 спитав у ОСОБА_5 звідки у нього кров, на що останній відповів, що сам не знає. Потім вони знов поїхали в с. Залізничне в бар « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де випили чай, після чого ОСОБА_16 на прізвисько « ОСОБА_16 » відвіз їх додому, хлопці теж кудись поїхали, а зранку вона дізналась про подію тієї ночі.

24.02.2020 вона прийшла за викликом для допиту у відділ поліції, де її ображали, тиснули на неї, щоб вона дала необхідні їм покази, погрожували, що вона буде співучасницею, від чого вона перебувала в шоковому стані, а тому вона не читала протокол допиту перед тим, як підписувала його.

12.Свідок ОСОБА_26 під час судового розгляду пояснив, що у січні 2020 року ОСОБА_13 зі своїми товаришами на автомобілі в`їхав у будинок його батьків, пошкодивши паркан. Батько не став звертатися до поліції, оскільки ОСОБА_13 пообіцяв полагодити паркан наступного дня, однак не стримав свою обіцянку. Після того і він, і його батько особисто дзвонили ОСОБА_13 , але той не хотів розмовляти, відповідав, щоб його не доставали дзвінками, виражався нецензурною лайкою та почав погрожувати їх родині. 23.02.2020 вночі коли він спав, йому дзвонила сестра ОСОБА_15 , просила аби він відчинив хвіртку, але він сказав їй, що його немає вдома. Через деякий час ОСОБА_15 знов зателефонувала аби запитати чи вдома його донька. По телефону він розмовляв лише з сестрою, яка дзвонила йому зі свого номера телефону. У ту ніч із ОСОБА_5 він не розмовляв. Зранку до нього приїхали працівники поліції, забрали його у відділ та повідомили, що ОСОБА_13 вбив його зять - ОСОБА_5 .

13.Згідно з даними рапортів інспектора - чергового Болградського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області від 23.02.2020, у той день, 23.02.2020 о 04:52 годині на телефонний номер служби «102» надійшло повідомлення від жінки про те, що невідомі люди вдарили ножем в живіт її чоловіка, багато крові, швидка медична допомога вже поїхала, також 23.02.2020 о 05:28 годині з органів охорони здоров`я надійшло повідомлення про вбивство ОСОБА_13 , якого виявили за адресою: АДРЕСА_2 з ножовим поранення в області грудної клітини, травми отримав в ході бійки, було двоє людей, які зникли з місця злочину (т. 1 а.п. 114, 115).

14.Відповідно до протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.02.2020, ОСОБА_8 повідомила про те, що 23.02.2020 біля 04:30 години за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок спричинення тілесних ушкоджень у вигляді різано-колотих поранень невстановленими особами помер ОСОБА_13 (т. 1 а.п. 116).

15.Вказані обставини стали підставою для внесення 23.02.2020 відповідних відомостей до ЄРДР за №0000049 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК, та початку досудового розслідування (т. 1 а.п. 111), в ході проведення якого у той же день також були внесені відомості до ЄРДР за №000050 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК (т. 3 а.п. 76), правова кваліфікація якого у подальшому була змінена на ч. 2 ст. 162 КК (т. 3 а.п. 81 - 82), і ці два кримінальні провадження були об`єднані в одне провадження (т. 3 а.п. 80).

16.Подія злочину підтверджується даними протоколу огляду місця події від 23.02.2020 та додатків до нього у виді план-схем та фототаблиці (т. 1 а.п. 118 - 151), під час якого була оглянута територія домоволодіння АДРЕСА_2 , де у приміщенні кухні на килимі виявлено два патрони, які були оглянуті відповідно до протоколу огляду предметів від 10.03.2020 (т. 2 а.п. 103), далі з лівої сторони від входу у домоволодіння виявлено чоловічу дублянку з міховою підкладкою, на поверхні якої наявні сліди речовини темно-бурого кольору, зовні схожої на кров, на килимі кімнати виявлено нашарування темно-червоного кольору. На підлозі кімнати у положенні лежачи виявлено труп ОСОБА_13 , на тілі якого виявлені пошкодження у виді трьох ран з рівними краями: в нижній області лопатки, на лівій поверхні грудної клітини на рівні 6 - 7 ребер та у середній третині лівого плеча по задній поверхні. На трупі було надіто: майка сірого кольору, лівий край якої щільно просочений речовиною бурого кольору, схожою на кров; брюки прямого крою спортивного типу темного кольору.

17.Видимі тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_13 були оглянуті відповідно до даних протоколу огляду трупа від 23.02.2020, згідно якому на тілі трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень: два на лівій руці, одне під пахвою з лівої сторони. Також з трупа був вилучений одяг зі слідами речовини бурого кольору зовні схожої на кров (т. 1 а.п. 158).

18.Належність вилученої з килима кімнати (кухні) крові ОСОБА_13 встановлена даними висновку судово-медичної імунологічної експертизи №269 від 30.03.2020 (т. 2 а.п. 155 - 158).

19.Причина смерті ОСОБА_13 , а також характер та ступінь тяжкості тілесних ушкоджень описаних у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, були встановлені шляхом проведення судово-медичної експертизи, відповідно до даних висновку № 37 від 18.03.2020. Зокрема, дані висновку експертизи вказують на те, що тілесні ушкодження виникли від дії колючо-ріжучого предмету та могли бути заподіяні клинком плоского колючо-ріжучого предмету типу ножа, а смерть ОСОБА_13 настала швидко (хвилини), після отримання поранення він міг зберігати здатність до активних дій (самостійно пересуватися) на протязі невеликого проміжку часу, та тілесні ушкодження заподіяні незадовго (хвилини) до настання смерті, що повністю підтверджує показання потерпілої та свідка ОСОБА_14 , що загиблий ще деякий незначний час рухався після отриманих тілесних ушкоджень, однак помер швидко, ще до приїзду швидкої допомоги. Смерть ОСОБА_13 настала в результаті великої крововтрати у зв`язку з колото-різаним сліпим пораненням грудної клітки на лівій боковій поверхні грудної клітинки по середній пахвинній лінії, що супроводжувалось зовнішньою і великою внутрішньою крововтратою. Окрім тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, у ОСОБА_13 виявлені також і тілесні ушкодження, які не мають прямого причинного зв`язку з настанням смерті, однак підтверджують обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме нанесення ножових ударів під час сварки та конфлікту із загиблим, а саме: сліпе колото-різане поранення на спині в ділянці лівої лопатки на 3,5 см нижче ості лопатки з пошкодженням м`яких тканин спини, з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу; сліпе колото-різане поранення на задній поверхні лівого плеча в середній третині з пошкодженням м`яких тканин плеча, з крововиливом в м`яких тканинах по ходу ранового каналу, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я (т. 1 а.п. 159 - 162).

20.Зазначена судово-медична експертиза була проведена на основі даних, отриманих при проведенні відповідних досліджень відповідно до актів судово-медичних досліджень №1188/37 від 04.03.2020, № 230 від 27.02.2020 та № 93 від 11.03.2020 (т. 1 а.п. 163, 164, 166 - 171), а також акту судово-медичного гістологічного дослідження № 595/37 від 10.03.2020 (т. 1 а.п. 165). Також вказаний висновок судово-медичної експертизи під час судового розгляду підтвердив та роз`яснив судово-медичний експерт ОСОБА_28 .

21.Характер та локалізація тілесних ушкоджень, нанесених загиблому ОСОБА_13 , також підтверджуються виявленими ушкодженнями на речах загиблого, в яких він був одягнутий під час події кримінального правопорушення. Так, згідно висновку експерта № 119 від 20.03.2020, на куртці виявлені чотири пошкодження, два з яких на задній поверхні лівого рукава на відстані 11 см від лівого плечового шва та на 5 см від шва лівого рукава та на задній поверхні лівого рукава на відстані 5 см від першого пошкодження. На майці виявлено одне пошкодження, яке розташоване на передій поверхні зліва на відстані 33 см від лівого плечового шва та 3,5 см від лівого бічного шва. Дані пошкодження мають схожі морфологічні ознаки, представляють собою колото-різані, які могли бути спричинені пласким колюче-ріжучим предметом типу ножа, що має обушок і лезо з максимальною шириною поринулої частини не більше 2,2 см на куртці та не більше 2,4 см на майці (т. 2 а.п. 128 - 137).

За даними цього висновку, не виключається можливість утворення описаних колото-різаних пошкоджень на одязі клинком наданого складного ножа, що був виданий потерпілою ОСОБА_8 разом з джинсовими брюками, до яких на ремінці був закріплений цей ніж (т. 2 а.п. 36), та що був оглянутий відповідно до протоколу від 26.02.2020 (т. 2 а.п. 37 - 47), або ножа зі схожими конструктивними особливостями. Індивідуальні особливості травмуючого предмета в пошкодженнях не відобразилися.

А дані цього ж висновку про те, що два пошкодження на куртці у виді розривів правого та лівого бічних швів (пошкодження «3» та «4») з переходом на шви рукавів, які могли утворитися в результаті черезмірного перерозтягнення, підтверджують показання свідка ОСОБА_14 про те, що обвинувачений ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_10 тягалися з його батьком перед тим як останньому були завдані ножові поранення.

22.Відповідно до висновку експерта № 117 від 20.03.2020, на трьох клапотях шкіри лівої лопаткової ділянки, лівої бокової ділянки грудної клітки та задньої поверхні лівого плеча ОСОБА_13 виявлені по одному колото-різаному пораненню, які могли утворитись в результаті дії плаского колюче-ріжучого предмету, що має обушок і лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 2, 2,2 та 2,1 см відповідно (т. 2 а.п. 141 - 150).

За даними цього ж висновку, не виключається можливість спричинення вищеописаних колото-різаних ушкоджень на клапотях шкіри клинком наданого вищевказаного виданого потерпілою разом з джинсовими брюками складного ножа, або ножа зі схожими конструктивними особливостями. Індивідуальні особливості травмуючого предмета в пошкодженнях не відобразилися.

23.З урахуванням показань потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_14 про те, що загиблий ОСОБА_13 вийшов на вулицю 23.02.2020 близько 4:30 год. у спортивних брюках, що також підтвердив сам обвинувачений ОСОБА_5 , а його складний ніж, що був виданий разом з джинсовими брюками потерпілою, завжди був прив`язаний на ремінці до цих джинсових брюках, які ОСОБА_13 в той день не надягав, того, що при огляді місця події на трупі ОСОБА_13 були одягнуті спортивні брюки, а не джинсові брюки з ремінцем від ножа, того, що на складному ножі ОСОБА_13 , що був виданий потерпілою ОСОБА_8 разом з джинсовими брюками, на яких цей ніж був прив`язаний, не виявлено жодних слідів крові, що вбачається з висновку експерта №267 від 25.03.2020 (т. 2 а.п. 174 - 175), а також даних вказаних висновків експерта №119 та №117 від 20.03.2020 про те, що не виключається можливість спричинення колото-різаних ушкоджень клинком ножа зі схожими з наданим на дослідження конструктивними особливостями ножем, то суд повністю виключає можливість завдання постраждалому ОСОБА_13 колото-різаних ушкоджень саме тим ножем, що був виданий потерпілою разом з джинсовими брюками та який досліджувався під час проведення досудового розслідування. Вказані докази достеменно свідчать про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_13 були завдані іншим невстановленим ножем, який під час досудового розслідування не був виявлений.

24.Враховуючи показання свідка ОСОБА_14 про те, що у приміщенні кухні при світлі він розгледів ніж, що тримав у руці ОСОБА_5 , та описав його: з лезом на кнопці, за допомогою якої ОСОБА_18 склав його лезо, а також те, що під час огляду на місці події не був виявлений жодний ніж, то показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що на вимогу ОСОБА_13 перед входом в приміщення будинку, коли останній погрожував йому металевим предметом та вимагав кинути ніж, він кинув ніж у дворі, є неправдивими. З урахуванням показань свідка ОСОБА_14 про те, що він побачив ніж у ОСОБА_5 ще у дворі, коли останній почав наносити постраждалому тілесні ушкодження, то показання ОСОБА_5 в тій частині, що він підібрав ніж, яким наносив удари постраждалому, після його вибиття з рук останнього є неправдивими, оскільки суперечать вказаним дослідженим судом доказам, з яких чітко випливає, що ОСОБА_5 вже прийшов на місце події зі своїм ножем, яким і наніс постраждалому тілесні ушкодження та який після події забрав із собою, позбувшись його невідомим способом. Саме такий розвиток подій пояснює не виявлення під час огляду на місці безпосередньо після завдання постраждалому тілесних ушкоджень знаряддя злочину, на якому безперечно залишились біологічні зразки як постраждалого, так і особи, яка завдала тілесні ушкодження, а тому у сторони обвинувачення не було жодних підстав його не вказувати у протоколі огляду. Ці обставини свідчать про неправдивість показань обвинуваченого ОСОБА_5 в цій частині, та свідчать про те, що останній застосував заходи приховати як саме знаряддя злочину, так і його сліди.

25.Про те, що саме обвинувачений ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження ножом постраждалому ОСОБА_13 свідчать і дані протоколу впізнання від 23.02.2020 та доданої до нього фототаблиці, згідно яким свідок ОСОБА_14 серед чотирьох пред`явлених йому осіб впізнав обвинуваченого ОСОБА_5 як хлопця, який наніс ножові удари батькові свідка ОСОБА_13 у них вдома в с. Кубей 23.02.2020 близько 04:30 год. (т. 1 а.п. 188 - 190).

26.Відповідно до даних протоколу пред`явлення для впізнання з додатками від 04.03.2020, свідок ОСОБА_29 серед пред`явлених йому чотирьох осіб також впізнав ОСОБА_10 , як чоловіка, який знаходився разом з ОСОБА_5 у їх домоволодінні в с. Кубей під час їх конфлікту з батьком свідка ОСОБА_13 , коли ОСОБА_18 наніс ОСОБА_13 ножові удари, від яких останній помер на місці події (т. 2 а.п. 64 - 65).

27.Про те, що обвинувачений ОСОБА_5 під час події знаходився у житловому будинку за місцем проживання постраждалого ОСОБА_13 свідчать дані протоколу впізнання від 22.03.2020 з додатком, згідно яким потерпіла ОСОБА_8 серед пред`явлених їй чотирьох осіб впізнала ОСОБА_5 , як хлопця, що вибігав з їх двору після спричинення її чоловікові ОСОБА_13 смертельних ножових поранень 23.02.2023, тоді вона чітко побачила його обличчя, але хто саме і яким чином наносив ножові удари вона не бачила, вона лише чула сварку між чоловіком та двома хлопцями у кухні, і якраз вона виходила до них, іншого хлопця вона не бачила (т. 1 а.п. 191 - 193).

28.Те, що обвинувачений ОСОБА_5 перебував в автомобілі «Volkswagen Passat» реєстраційний номер Республіки Болгарія НОМЕР_2 в день події 23.02.2020 свідчать дані висновку експерта №382-Д від 10.04.2020 (т. 2 а.п. 106 - 126), за даними якого сліди папілярних візерунків, вилучених при обшуку цього автомобіля відповідно до протоколу від 23.02.2020 (т. 1 а.п. 173 - 176), належать ОСОБА_5 .

29.А те, що ОСОБА_10 та ОСОБА_15 , в одній компанії з якими перебував також і обвинувачений ОСОБА_5 , під час події 23.02.2023 щонайменше в період з 04:32 до 05:03 год. перебували в с. Кубей свідчать дані про їх телефонні з`єднання (т. 3 а.п. 15 - 75).

30.Під час слідчого експерименту, проведеного згідно відповідного протоколу та додатків у виді схеми та фототаблиці, 10.03.2020 свідок ОСОБА_14 на місці докладно відтворив обставини та обстановку протиправних дій, вчинених ОСОБА_5 відносно його батька ОСОБА_13 . Так, свідок ОСОБА_14 показав як біля домоволодіння АДРЕСА_2 на відстані чотирьох метрів розташовувався автомобіль, на якому до його батька приїхали чоловіки. Далі він показав, де і як саме розташовувалися ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та його батько під час конфлікту щодо пошкодженого забору, в ході якого ОСОБА_5 ображав його батька нецензурною лайкою, казав, що прийшов його зламати, а також як, вчепившись руками один в одного, ОСОБА_10 та батько наносили один одному удари руками. Далі за допомогою статистів ОСОБА_14 показав як ОСОБА_5 замахнувся на батька та наніс йому наявним в його руці ножем два бокових удари у ліву руку та ліве плече, коли його батько дещо розвернувся до ОСОБА_5 лівим боком під час тяганини з ОСОБА_10 . Далі свідок показав як обвинувачений ОСОБА_5 заштовхав його батька вглиб двору, а також де саме та яким чином батько схопив металевий стілець і встав перед вхідною аркою у тамбур будинку, тримаючи стілець у руці перед собою на рівні голови. Після цього свідок продемонстрував розташування учасників події, коли ОСОБА_10 знов дістав пістолет та погрожував батькові і вдарив його один раз рукою у шию, а також яким чином ОСОБА_5 , наблизившись до батька на відстані витягнутої руки, все ще наявним у його правій руці ножем завдав ще один прямий удар батькові у ліву частину тулуба. Далі ОСОБА_14 показав як ОСОБА_5 прослідував за батьком в коридор, згодом до кухні, де наніс йому ще два удари кулаком по обличчю, після чого батько впав, від чого у нього відкрилася ліва сторона бушлату, де зліва в ділянці грудей стікав кров`ю. Після цього ОСОБА_10 відразу вийшов з будинку, а ОСОБА_5 протягом хвилини ще знаходився на кухні та кричав дати води та викликати швидку. Зрештою на його неодноразові прохання ОСОБА_5 під його супроводом теж вийшов на вулицю та разом з ОСОБА_10 , який був за кермом автомобіля, та ще з двома жінками поїхали, пістолет та ніж забрали з собою. Батько помер до прибуття швидкої (т. 2 а.п. 68 - 91).

31.Суд відкидає посилання сторони захисту на недопустимість протоколу слідчого експерименту за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_14 , у зв`язку з тим, що він був здобутий без залучення спеціаліста, адже свідок ОСОБА_14 є дитиною, з огляду на таке. Так, ч. 1 ст. 227 КПК встановлено, що при проведенні слідчих (розшукових) дій за участю малолітньої або неповнолітньої особи забезпечується участь законного представника, педагога або психолога, а за необхідності - лікаря. Виходячи з граматичного тлумачення цієї норми, законодавець передбачив альтернативну участь у слідчих (розшукових) діях за участю малолітньої або неповнолітньої особи або законного представника, або педагога, або психолога, і окремо виділив участь лікаря тільки у випадку необхідності. Підтвердженням цьому є те, що ч. 1 ст. 227 КПК сформульовано за допомогою синтаксичної конструкції, в якій однорідні члени речення, а саме: «законний представник», «педагог» та «психолог», пов`язані безсполучниковим розділовим зв`язком, а між двома останніми вжито сполучник «або», який виразно вказує на альтернативний перелік цих однорідних членів речення, тобто передбачено можливість вибору одного з трьох зазначених у переліку учасників. Крім того, якщо у такому переліку наведено умови для настання певного правового наслідку, то використання розділового сполучника «або» вказує на те, що наслідок настає за наявності хоча б однієї з перелічених умов. А враховуючи, що четвертий учасник - лікар - наведений відокремлено із застосуванням сполучника «а» та з умовою, то він не відноситься до вказаного альтернативного переліку перших трьох учасників, а може виступати лише як додатковий учасник.

32.Як вбачається з дослідженого протоколу слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 , який на час проведення цієї слідчої дії був ще малолітнім, при її проведенні була забезпечена участь його законного представника - його бабусі ОСОБА_30 - з метою забезпечення об`єктивності даних, адже в той же день за участі матері свідка - потерпілої ОСОБА_8 - також проводився слідчий експеримент (т. 2 а.п. 92 - 98). За таких обставин в силу наведеної ч. 1 ст. 227 КПК сторона обвинувачення не була зобов`язана залучати ще й інші особи, що перелічені у цій нормі. Істотних порушень положень кримінального процесуального законодавства при проведенні слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 судом не встановлено, а тому визнає цей доказ допустимим. Надійності даних, про які вказав свідок під час цієї слідчої дії, судом буде надана оцінка далі.

33.Також, під час слідчого експерименту, проведеного згідно відповідного протоколу та додатків у виді схеми та фототаблиці, 10.03.2020 потерпіла ОСОБА_8 на місці відтворила обстановку, в якій спостерігала та бачила, яким чином ОСОБА_5 виходив з їх будинку 23.02.2020. Так, потерпіла ОСОБА_8 показала як з вікна житлової кімнати, яке виходить у коридор, вона побачила як з кухні через коридор і тамбур у двір вийшли по черзі двоє чоловіків: першого вона не розгледіла, а другого повністю розгледіла, так як він, дійшовши до виходу з коридору у тамбур, повернув голову назад і тоді вона побачила його обличчя та запам`ятала. Після чого за допомогою статиста у положенні біля вікна, за яким стояла потерпіла, було відтворено вказані події та дійсно було можливо розгледіти речі та риси обличчя статиста. Далі ОСОБА_8 , знаходячись в кухні, показала як перед холодильником у правому ближньому куті від входу, спиною упертим у холодильник, знаходився її чоловік, майка якого зліва була у крові. Далі вона показала як знімала з чоловіка бушлат, вони з сином уклали чоловіка на підлогу. Вона також вказала на розташування колото-різаних ран на тілі чоловіка: одне в ділянці серця, два в районі лівого плеча, у такому ж положенні її чоловік через деякий час помер (т. 2 а.п. 92 - 98).

34.Дані вказаних слідчих експериментів як за участю свідка ОСОБА_14 , так і за участю потерпілою ОСОБА_8 повністю узгоджуються як між собою, так і з іншими дослідженими під час судового розгляду доказами, зокрема, з даними протоколів впізнання, висновку судово-медичної експертизи про локалізацію та характер тілесних ушкоджень, а також з показаннями потерпілої ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_14 . При цьому деякі незначні не співпадіння між даними слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 та його показаннями, наданими ним під час судового розгляду, при відсутності в цілому суттєвих відмінностей, не ставлять під сумнів достовірність даних слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 . Суд пов`язує ці деякі неточності з часом, що минув між цими процесуальними діями (слідчий експеримент був проведений 10.03.2020, тобто через незначний проміжок часу після події, а допит в суді - 17.09.2020, тобто майже через сім місяців). З урахуванням пережитого неповнолітнім свідком потрясінням, пов`язаного з втратою рідного батька у стресовій ситуації, зі спливом деякого часу неповнолітній свідок міг певні деталі забути або вони могли змінитися в його свідомості. Тому обставини, про які показав неповнолітній свідок ОСОБА_14 через нетривалий час після події в ході проведення слідчого експерименту на місці самої події, беззаперечно, є більш надійними. В будь-якому разі, обставини, про які показав свідок ОСОБА_14 під час його допиту в суді, в цілому, співпадають з обставинами та обстановкою події, продемонстрованими цим же свідком під час слідчого експерименту, і є послідовними, та повністю спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_5 в ключових моментах, що мають суттєве значення для кримінального провадження. Зокрема, в тій частині, що ніж ОСОБА_5 не підібрав на місці події після його відбиття у постраждалого ОСОБА_13 , а ніж був при обвинуваченому, який він не кинув на місці події на вимогу постраждалого ОСОБА_13 , а взяв з собою з місця події. До того ж, ці обставини також підтверджуються і наведеними даними протоколу огляду місця події, за якими жодного ножу на місці події не було виявлено. Також обставини, продемонстровані свідком ОСОБА_14 під час слідчого експерименту, та його показання в суді повністю спростовують показання обвинуваченого ОСОБА_5 і в частині способу нанесення останнім трьох ударів ножем постраждалому ОСОБА_13 , а саме не під час обхвату останнім ОСОБА_5 ззаду та удушення, з метою вивільнитися від такого захвату, а в положенні стоячі один навпроти одного під час конфлікту, який розпочав ОСОБА_5 , а при нанесенні перших двох ударів його батько був дещо розвернутим до ОСОБА_5 лівим боком під час тяганини з ОСОБА_10 . При цьому характер та локалізація тілесних ушкоджень, виявлених на тілі постраждалого ОСОБА_13 , відповідають механізму їх нанесення, продемонстрованому свідком ОСОБА_14 під час слідчого експерименту. До того, присутність свідка ОСОБА_14 на місці події під час конфлікту також підтверджується і показаннями свідка ОСОБА_12 , яка прибула на місце події разом з обвинуваченим та іншими особами в одному автомобілі, згідно яким по приїзду до будинку спочатку пішов ОСОБА_5 , через деякий час за ним пішов ОСОБА_10 , а під час їх розмови з чоловіком вийшов з будинку і хлопець 12 - 13 років.

35.Таким чином, зазначені досліджені судом докази повністю співвідносяться між собою та відповідають один одному, і повністю спростовують як висунуту обвинуваченим ОСОБА_5 версію подій, так і його показання про те, що він завдав тілесні ушкодження постраждалому оборонячись, з метою звільнитись від його задушливого захвату ззаду. При цьому, судом не встановлено підстав для обмовляння обвинуваченого ОСОБА_5 свідком ОСОБА_14 , які до події не були знайомі.

36.До того ж, розвиток подій за версією обвинуваченого ОСОБА_5 є абсолютно нелогічними та суперечать здоровому глузду помірної людини, адже його поведінка за його ж версією розвитку подій в частині того, що він приїхав до постраждалого взимку в нічний час - о 04:30 год., - лише для того, щоб поговорити з приводу наявного конфлікту щодо зламаного постраждалим забору, без наміру розправитися з ним, є сумнівною та суперечливою. Навіть найближча поїздка обвинуваченого за кордон не може бути виправданням його нічного візиту з явно недоброзичливою метою. Також вимога постраждалого до ОСОБА_5 піти з його дому, висловлену перед вхідною у двір хвірткою, навіть із застосуванням зі слів обвинуваченого ОСОБА_5 погроз з боку постраждалого, не виправдовує його подальші насильницькі дії, спрямовані проти ОСОБА_13 . Натомість відмова обвинуваченого ОСОБА_5 піти з дому постраждалого на вимогу останнього у нічний час при тому, що обвинувачений прийшов до постраждалого з явно недоброзичливою метою, як раз свідчить про наявність у обвинуваченого ОСОБА_5 наміру розправитися з ОСОБА_13 . Також є сумнівною та суперечливою подальша поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 за версією останнього в частині того, що він прослідував за постраждалим ОСОБА_13 всередину двору до входу в будинок, у зв`язку з його хвилюванням за станом постраждалого після нещодавно нанесених йому ножових поранень біля хвіртки, і, в той же час, коли постраждалий, пригрозивши обвинуваченому металевим предметом, висунув йому вимогу кинути ніж та піти з його будинку, обвинувачений начебто кинув ніж, але при цьому не пішов з будинку, а наніс постраждалому ще один удар. Незрозуміло чому саме за таких обставин, обвинувачений ОСОБА_5 не виконав законну вимогу постраждалого і не пішов з його володіння, де він знаходився в нічний час без дозволу господаря і де перед цим він наніс йому ножові поранення, а також не викликав швидку допомогу, а наніс йому черговий удар рукою. За таких обставин повністю виключається висловлена обвинуваченим мета його слідування всередину двору постраждалого начебто для надання допомоги останньому, а безумовно свідчить про свідоме бажання ОСОБА_5 продовжити завдавати ОСОБА_14 тілесні ушкодження з метою розправи. Про це також свідчать подальші дії ОСОБА_5 щодо переслідування неозброєного ОСОБА_13 далі в приміщенні будинку з одночасним нанесенням йому тілесних ушкоджень. І тільки лише, коли він побачив у ОСОБА_13 наявність небезпечного ножового поранення в області життєво важливого органу - груді - спонукало його припинити свої протиправні дії та залишити місце події. Вказані обставини повністю виключають можливість перебування обвинуваченого ОСОБА_5 у стані необхідної оборони, а свідчать про свідомий характер його дій з метою розправи над потерпілим. До того ж, за даними висновку судово-медичної експертизи №19 від 03.03.2020 (т.2 а.п. 63) у ОСОБА_5 жодних тілесних ушкоджень не виявлено, що об`єктивно також підтверджує показання свідка ОСОБА_14 про те, що його батько ОСОБА_13 ніяких тілесних ушкоджень обвинуваченому ОСОБА_5 не наносив, та свідчить про те, що ніяких реальних посягань з боку постраждалого ОСОБА_13 в бік обвинуваченого ОСОБА_5 не було. За таких обставин саме постраждалий ОСОБА_13 був жертвою нападу з боку обвинуваченого ОСОБА_5 , і у постраждалого не було жодної можливості уникнути цього нападу, адже ОСОБА_5 свідомо ігнорував законні вимоги постраждалого залишити житло та володіння і піти з місця події, та, незважаючи на те, що постраждалий застосував спроби приховатися вглиб володіння та у житлі, обвинувачений здійснив його переслідування, не давши йому можливості уникнути посягання.

37.Крім того, продемонстрований під час судового розгляду обвинуваченим ОСОБА_5 механізм завдання постраждалому ОСОБА_13 трьох ударів ножем в область лівого плеча постраждалого, а саме коли обвинувачений перебував у зігнутому стані, потягнувшись за ножем, а постраждалий ОСОБА_13 схопив його ззаду та почав душити, не узгоджуються з даними висновку судово-медичної експертизи №37 від 18.03.2020 (т. 1 а.п. 159 - 162) про локалізацію, характеристики, направленості і глибин ранових каналів завданих колото-різаних ран, висновку експерта № 117 від 20.03.2020 (т. 2 а.п. 141 - 150) про характеристики колото-різаних поранень на трьох клапотях шкіри з трупу ОСОБА_13 та висновку експерта № 119 від 20.03.2020 (т. 2 а.п. 128 - 137) про характер пошкоджень на речах. Так, за вказаними висновками експертів, дві рани (№1 та №2) - на спині в ділянці лівої лопатки та на лівій боковій поверхні грудної клітини - веретеноподібної форми, з рівними не осадненими краями, гострокутними кінцями, при суміщенні країв прямолінійні, без дефекту тканин, довжиною 2,2 та 2 см відповідно та загальною глибиною ранових каналів 6,7 см та 4,8 см відповідно, а ще одна (№3) - на задній поверхні лівого плеча в середній третині - Г-подібної форми, з рівними не осадненими краями, гострокутними кінцями, при суміщенні країв Г-подібної форми без дефекту тканин, довжиною нижнього променя рани 2,2 см, верхнього - 0,7 см та загальною глибиною ранового каналу 8,3 см. Таким чином, враховуючи вказані дані, а саме довжини ран на шкірі від 2 до 2,2 см та їх глибин 6,7, 4,8 та 8,3 см виключається їх завдання при механізмі, вказаному обвинуваченим, адже для спричинення таких ран лезо ножа має зануритися в тіло постраждалого перпендикулярно або у близькому до такого положенні. Про це також свідчать показання судово-медичного експерта ОСОБА_28 про те, що особа, що наносила удари, могла знаходитись ззаду постраждалого. Тоді як за версією обвинуваченого ОСОБА_5 він з ножем знаходився спереду постраждалого зверненим спиною до нього. Натомість вказані дані судових експертиз повністю підтверджують продемонстровані під час слідчого експерименту свідком ОСОБА_14 спосіб нанесення ОСОБА_5 перших двох бокових ударів ножем в область лівого плеча, коли його батько дещо розвернувся до ОСОБА_5 лівим боком під час тяганини з ОСОБА_10 .

38.Показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що в момент конфлікту він не перебував у стані сп`яніння, не відповідають дійсності, адже як сам обвинувачений ОСОБА_5 пояснив під час судового розгляду напередодні події він випив 100 гр. коньяку, а за показаннями свідка ОСОБА_10 , за вечір вони на двох з ОСОБА_5 випили майже пляшку коньяку. Також і свідок ОСОБА_14 пояснив, що в момент події від обвинуваченого ОСОБА_5 було чутно запах алкоголю і він хитався. При цьому суд відкидає посилання сторони захисту на те, що стан сп`яніння не підтверджений відповідним медичним висновком, адже як зазначив Верховний Суд у постанові від 03.12.2019 у справі №571/1436/15-к, нормативно-правові акти про порядок виявлення ознак алкогольного сп`яніння, що були прийняті відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законів України «Про Національну поліцію», «Про дорожній рух» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», не регулюють питання доказування в кримінальному провадженні та не виключають можливість встановлення судом факту перебування особи в момент вчинення злочину у стані алкогольного чи іншого сп`яніння шляхом дослідження всієї сукупності доказів, а не виключно результатами відповідного огляду. Тому, на думку суду, показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , а також показання самого обвинуваченого ОСОБА_5 поза розумним сумнівом вказують на вчинення останнім інкримінованих злочинів у стані алкогольного сп`яніння.

39.Таким чином показання свідка ОСОБА_14 щодо розвитку подій викликають у суду довіру, адже вони є послідовними та логічними і співвідносяться з обставинами справи. Крім того, показання свідка ОСОБА_14 не спростував інший очевидець події - свідок ОСОБА_10 , який, до того ж, і не підтвердив версію розвитку подій, висунуту обвинуваченим ОСОБА_5 . За показаннями свідків ОСОБА_15 та ОСОБА_12 , свідок ОСОБА_10 вийшов слідом за ОСОБА_5 до будинку постраждалого ОСОБА_13 , де вони розмовляли між собою. А за показаннями свідка ОСОБА_14 , ОСОБА_10 не тільки був присутнім, а також приймав участь у з`ясуванні стосунків з постраждалим ОСОБА_13 з хапанням за одежу останнього (що об`єктивно також підтверджується висновком експерта №119 від 20.03.2020 (т. 2 а.п. 128 - 137) про виявлення на куртці (бушлаті) постраждалого двох пошкоджень у виді розривів, які утворилися в результаті черезмірного перерозтягнення) та з погрозою йому пістолетом. За показаннями самого свідка ОСОБА_10 , він був присутнім при сутичці між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 у дворі перед входом у приміщення будинку, де він дістав пістолет та висунув вимогу ОСОБА_13 кинути металевий предмет. Усі вказані показання у сукупності достеменно свідчать про те, що ОСОБА_10 не міг не бачити обстановку та не міг не бути обізнаним про усі обставини розвитку події, але чомусь під час судового розгляду він зазначив, що не бачив обставин нанесення ОСОБА_5 ножових поранень постраждалому ОСОБА_13 , обравши нейтральну позицію. На думку суду, свідок обрав таку нейтральну позицію з метою не надати неправдиві свідчення та одночасно не нашкодити обвинуваченому ОСОБА_5 шляхом надання викривальних показань відносно останнього з огляду на дружні стосунки, що між ними склалися.

40.Те, що у свідка ОСОБА_10 під час події був у наявності пістолет також свідчать як дані протоколу огляду місця події від 23.02.2020 (т. 1 а.п. 118 - 151), за якими на місці події у приміщенні кухні на килимі виявлено два патрони, які відповідно до висновку експерта №205-Б від 25.03.2020 до категорії боєприпасів не відносяться та являються стандартними револьверними газовими патронами калібру 9 мм R (.380), спорядженими отруйною речовиною дратівливої дії (іррітантом) типу «CS», призначеними для стрільби з газових револьверів (т. 2 а.п. 186 - 189), так і дані слідчого експерименту, проведеного за участю свідка ОСОБА_10 , згідно протоколу від 16.03.2020 з додатком у виді фототаблиці, під час якого свідок показав де саме він по вул. Садовій на околиці с. Залізничне Болградського району викинув пістолет, який був при ньому при конфлікті в с. Кубей 23.02.2020 (т. 2 а.п. 213 - 214).

41.Умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямими умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

42.Тому обставини, які передували скоєнню злочинів, стан сп`яніння обвинуваченого, причина його візиту до постраждалого в нічний час, виникнення суперечки між ними, висловлення обвинуваченим вимог та погроз на адресу постраждалого, відмова обвинуваченого залишати будинок постраждалого на вимогу останнього, переслідування обвинуваченим постраждалого вглиб домоволодіння та далі в сам будинок, яке супроводжувалося при цьому завданням ударів руками та ножом, знаряддя та спосіб заподіяння постраждалому тілесних ушкоджень - завдання трьох ударів ножем в тіло постраждалого, один з яких в область розташування життєво важливих органів - грудної клітини збоку в районі серця та легень, свідчать про те, що мотиви ОСОБА_5 були зумовлені бажанням спричинити шкоду загиблому (розправитися з ним) на ґрунті особистих неприязних відносин. Таким чином вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії у виді завдання трьох ударів ножем, один з яких у життєво важливі органи - у ліву частину грудної клітини в область серця та легень), враховуючи локалізацію смертельного поранення, його характеру та глибину ранового каналу, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого і, з урахуванням його показань, хоча і не бажав їх настання, але своїми діями свідомо припускав їх. А це спростовує позицію сторони захисту про те, що у обвинуваченого не було умислу на вбивство потерпілого, та свідчить, що обвинувачений ОСОБА_5 діяв з непрямим умислом на вбивство загиблого. І саме з наявністю непрямого умислу суд пов`язує пояснення та позицію обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не бажав вбивати постраждалого.

43.Факт можливого перебування у свідомості ОСОБА_13 після завдання йому тілесних ушкоджень ОСОБА_5 та послідуючі заходи, вжиті обвинуваченим, щодо поливання постраждалого водою, а також закликання обвинуваченим до виклику швидкої медичної допомоги не свідчать про відсутність складу злочину, передбаченого ст. 115 КК, та про відсутність непрямого умислу у ОСОБА_5 на вбивство ОСОБА_13 в момент заподіяння останньому удару ножем в область розташування життєво важливих органів, а свідчать про намагання ОСОБА_5 виправити неминучі наслідки після вчинення ним суспільно небезпечного діяння. Про це також свідчить і те, що ОСОБА_5 , хоча і просив викликати швидку медичну допомогу, але самостійно її не викликав та залишив місце події, перебуваючи у паніці та у наляканому стані, що свідчить про розуміння ним того, що вчинив, та наслідки цього. У даному конкретному випадку подальша поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 після вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що містить усі ознаки складу злочину, передбаченого ст. 115 КК, у тому числі і об`єктивну та суб`єктивну сторони, не може свідчити про відсутність складу цього кримінального правопорушення, адже наслідки у виді смерті постраждалого з урахуванням дій обвинуваченого в момент завдання удару ножем в область життєво важливих орагнів та інших ушкоджень, характеру ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, його локалізації та знаряддя злочину, неминуче настали та не могли бути виправлені, про що свідчить висновок судово-медичної експертизи, а також те, що смерть постраждалого настала, незалежно від вжиття негайних заходів щодо надання йому медичної допомоги. На винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному вбивстві ОСОБА_13 у виниклій ситуації також в жодному разі не можуть впливати і стосунки між постраждалим та членами його родини, а також поведінка постраждалого у суспільстві, на що послалася сторона захисту.

44.За встановлених обставин суд також виключає і вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 умисного вбивства в стані сильного душевного хвилювання. До того ж, за даними психологічної частини комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №147 від 24.03.2020 (т. 3 а.п. 120 - 127), у відповідях на питання № 4, 5, 6, які відносяться до компетенції судового експерта-психолога, що підписані психологом - судовим експертом ОСОБА_31 , обвинувачений ОСОБА_5 будь-яких грубих порушень пізнавальної сфери діяльності не виявляє. Особистість його інтелектуально і емоційно зріла, здатна до свідомого планування і прогнозування своєї поведінки, корекції скоєних дій і вчинків. Такі особистісні прояви випробуваного, як егоцентризм, запальність, імпульсивність, нетерпимість до протидії, суб`єктивізм оцінок і установок, зовнішньозвинувачуючі форми емоційного реагування з раціоналізацією власної «правоти» на тлі алкогольного сп`яніння могли впливати на поведінку підекспертного в досліджуваній у справі ситуації, проте не зумовлювали її здійснення і не знижували здатності випробуваного контролювати свої дії і вчинки. В будь-якому особливому емоційному стані, який би міг істотно вплинути на його свідомість і діяльність, у тому числі і в стані фізіологічного афекту в момент скоєння злочину випробуваний не перебував.

45.Сторона захисту заявила клопотання про визнання вказаного висновку комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №147 від 24.03.2020 недопустимим доказом, у зв`язку з тим, що Кабінет амбулаторних судово-психіатричних експертиз при КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ліквідовано саме у зв`язку з невідповідністю його діяльності ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», за якою виключно державними спеціалізованими установами здійснюється судово-експертна діяльність, пов`язана з проведенням криміналістичних, судово-медичних і судово-психіатричних експертиз, та п. 14 ст. 92 Конституції України, за якою виключно законами України визначаються засади судової експертизи. Але, як суд вказав в ухвалі від 07.04.2023, враховуючи, що вказаний висновок комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №147 від 24.03.2020 фактично складається з двох окремих та різних частин, кожна з яких підписана відповідно психологом - судовим експертом та лікарями-судово-психіатричними експертами, то відповідно до ч.ч. 3, 4, 8 ст. 101 КПК вказаний висновок фактично містить два різні по суті висновки - судово-психологічної експертизи та судово-психіатричної експертизи, які не пов`язані між собою. Тому в силу ч.ч. 3, 4, 8 ст. 101 КПК, хоча обидва висновки викладені в одному висновку, але їх зміст слід оцінювати окремо. У зв`язку з цим недопустимість одного висновку, наприклад, в психіатричній частині не може автоматично тягнути за собою недопустимість іншого висновку в іншій, психологічній, частині.

46.Хоча сторона захисту і заявила клопотання про визнання вказаного висновку комісійної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №147 від 24.03.2020 недопустимим доказом в цілому, але при цьому навела обґрунтування недопустимості лише однієї його відокремленої частини - психіатричної, і не навела жодних обґрунтувань недопустимості іншої його відокремленої частини - психологічної. Здійснення судово-експертної діяльності, пов`язаної з проведенням судово-психологічних експертиз, виключно державними спеціалізованими установами ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» не встановлено. Тому суд не вбачає підстав визнавати психологічну частину висновку експертизи №147 від 24.03.2020 недопустимим доказом.

47.Що стосується іншої, психіатричної, частини висновку, то хоча Кабінет амбулаторних судово-психіатричних експертиз при КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» і було ліквідовано наказом №64-А від 21.10.2022 (т. 5 а.п. 84), але не тільки на підставі ст. 7 Закону України «Про судову експертизу» та п. 14 ст. 92 Конституції України, а й у зв`язку з подальшим реформуванням галузі та відповідно до політики МОЗ України у сфері охорони здоров`я за напрямком «Судово-психіатрична експертиза», що прямо випливає з вказаного наказу. Тому, враховуючи те, що станом на час проведення психіатричної частини експертизи №147 від 24.03.2020 в Одеській області функціонував Кабінет амбулаторних судово-психіатричних експертиз при КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» як єдина установа, що на той час проводила судово-психіатричні експертизи, і у своїй діяльності підпорядковувався МОЗ України, то подальше реформування галузі та зміна політики МОЗ України у сфері охорони здоров`я за напрямком «Судово-психіатрична експертиза» не може автоматично знівелювати абсолютно усі складені раніше до реформування висновки. При цьому стороною обвинувачення не наведено, чи призвело проведення психіатричної експертизи Кабінетом амбулаторних судово-психіатричних експертиз при КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» до порушення тих чи інших прав і свобод людини, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та/або Конституцією та законами України, і якщо таке порушення мало місце, то яких саме прав і свобод та в чому це виражалося. А як зазначила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 31.08.2022 у справі №756/10060/17, суд, вирішуючи питання про вплив порушень порядку проведення процесуальних дій на доказове значення отриманих у їх результаті відомостей, повинен насамперед з`ясувати вплив цих порушень на ті чи інші конвенційні або конституційні права людини, зокрема встановити, наскільки процедурні недоліки «зруйнували» або звузили ці права або ж обмежили особу в можливостях їх ефективного використання.

48.Крім того, чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено обов`язкове проведення психіатричної експертизи у всіх кримінальних провадженнях, у тому числі в залежності від тяжкості обвинувачення. За змістом ч. 1 ст. 509 КПК така експертиза може бути проведена тільки у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному стані або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання; 2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо). Таких же підстав ані під час досудового розслідування, ані під час судового провадження не було встановлено, обвинувачений ОСОБА_5 , крім того, згідно медичної довідки на обліку у лікаря психіатра не перебуває (т. 2 а.п. 202). У зв`язку з цим, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 осудним та таким, що підлягає кримінальні відповідальності.

49.Досліджені судом обставини також свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_5 всупереч гарантованого ст. 30 Конституцією України недоторканості житла та іншого володіння особи із застосуванням фізичного насилля незаконно проник у житло постраждалого ОСОБА_13 та у його інше володіння, а саме на територію прибудинкової земельної ділянки, огородженої від доступу сторонніх осіб. При цьому характер дій обвинуваченого свідчить про те, що він діяв з прямим умислом при вчиненні цього злочину.

50.Давання обвинуваченим ОСОБА_5 неправдивих показань в частині обставин завдання ножових поранень потерпілому, а також висунуту ним версію подій суд пов`язує з обраною ним позицією захисту з метою ввести суд в оману та пом`якшити або уникнути відповідальності за вчинені ним злочини.

51.Таким чином, аналіз вищезазначених доказів дає підстави суду зробити висновок, що кожний доказ є належним, допустимим та достовірним. У сукупності усі вищезазначені докази є взаємопов`язаними та достатніми для висновку про те, що ОСОБА_5 умисно протиправно заподіяв смерть постраждалому ОСОБА_13 шляхом завдання йому трьох ударів ножем, один з яких у життєво важливі органи - у ліву частину грудної клітини в область серця та легень. Крім того, ОСОБА_5 при вчиненні цих дій із застосуванням насильства незаконно проник на подвір`я та до будинку загиблого. Отже, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчинені ним кримінальних правопорушень та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 115 та ч. 2 ст.162 КК.

Мотиви неврахування судом окремих доказів

52.Судом при ухваленні вироку не можуть бути прийняті до уваги показання, що містяться в протоколі слідчого експерименту за участі обвинуваченого ОСОБА_5 (т. 2 а.п. 60 - 62), наданих ним, як це зазначено в самому протоколі, у присутності понятих за участю захисника слідчому, і цей протокол не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а лише показання обвинуваченого, який відмовився будь-яким чином відтворювати дії, обстановку та обставини події. При цьому суд враховує висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 14.09.2020 у справі № 740/3597/17, згідно якому проведення слідчого експерименту у формі, що не містить ознак відтворення дій, обстановки, обставин події, проведення дослідів чи випробувань, а посвідчує виключно проголошення підозрюваним зізнання у вчиненні кримінального правопорушення з метою його процесуального закріплення, належить розцінювати як допит, що не має в суді доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК. Тому, оскільки в силу вимог ч. 4 ст.95 КПК, суд може обґрунтувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, і суд не вправі обґрунтувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а показання обвинуваченого ОСОБА_5 , що містяться у протоколі слідчого експерименту, були надані слідчому і безпосередньо судом не сприймалися, то цей протокол не має в суді жодного доказового значення. У зв`язку з цим, суд також не приймає до уваги і показання свідка захисту ОСОБА_32 про обставини проведення слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , у якому ОСОБА_33 приймав участь як понятий.

53.Також з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК при ухваленні вироку судом не можуть бути прийняті до уваги і показання свідка ОСОБА_15 , що містяться у протоколах її допиту від 23.02.2020 та від 22.04.2020 (т. 3 а.п. 220 - 221, 222 - 223), оскільки ці показання також були надані слідчому і безпосередньо судом не сприймалися.

54.Крім того, суд не враховує дані протоколу огляду автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер Республіки Болгарія НОМЕР_2 від 10.03.2020 (т. 2 а.п. 99 - 102); протоколу огляду предметів, що були вилучені з багажнику вказаного автомобіля, від 25.02.2020 (т. 2 а.п. 28 - 33); протоколу обшуку від 23.02.2020 домоволодіння АДРЕСА_1 (т. 1 а.п. 207 - 208); протоколу обшуку від 26.02.2020 домоволодіння АДРЕСА_3 (т. 2 а.п. 3 - 4); протоколу обшуку від 26.06.2020 домоволодіння АДРЕСА_4 (т. 2 а.п. 10 - 11); протоколу обшуку від 26.06.2020 домоволодіння АДРЕСА_5 (т. 2 а.п. 17 - 18); протокол огляду предметів від 20.03.2020 (т.2 а.п. 215); протоколу огляду від 25.03.2020 (т. 2 а.п. 219 - 223); протоколу огляду від 25.03.2020 (т. 2 а.п. 224 - 228); протоколу огляду предметів від 25.03.2020 (т. 2 а.п. 229 - 233); протоколу огляду предметів від 25.03.2020 (т. 2 а.п. 234 - 237); протоколу отримання зразків для експертизи у ОСОБА_34 від 23.02.2020 (т. 1 а.п. 202); протоколу отримання зразків для експертизи у ОСОБА_11 від 23.02.2020 (т. 1 а.п. 205 - 206); висновку експерта №268 від 26.03.2020, за яким на чохлах, вилучених з автомобіля «Volkswagen Passat» реєстраційний номер Республіки Болгарія НОМЕР_2 , кров не виявлена (т. 2 а.п. 152 - 153); висновку експерта № 263 від 18.03.2020, за яким на змивах з рук ОСОБА_11 , ОСОБА_34 і ОСОБА_5 кров не знайдена (т. 2 а.п. 160 - 162); висновків експерта № 106 від 24.03.2020, №105 від 23.03.2020, №107 від 13.04.2020, за якими в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_35 та ОСОБА_11 кров та клітини з ядрами не виявлені, а в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук ОСОБА_34 кров постраждалого ОСОБА_13 не виявлена (т. 2 а.п. 164 - 165, 167 - 168, 170 - 172); висновків експерта №279 від 31.03.2020 та №293 від 06.04.2020, за якими на пальто, джемпері, брюках і парі туфель, виданих ОСОБА_5 , а також на куртці, спортивних брюках та парі кросівок, які належать ОСОБА_5 , кров не виявлена (т. 2 а.п. 177 - 179, 181 - 183). Ці докази не містять даних щодо обставин, що підлягають доказуванню та мають значення для цього кримінального провадження.

55.Встановлення відсутності слідів має свою особливість на відміну від виявлення таких. Так, наявність сліду точно вказує на наявність факту (обставини), а відсутність сліду не може безумовно свідчити про відсутність цього факту (обставини). Іншими словами, наявність слідів крові ОСОБА_13 на килимі кімнати (кухні), куди він зайшов після завдання йому тілесних ушкоджень, достовірно свідчить про те, що ці сліди утворилися від завданих йому тілесних ушкоджень. Однак обставини відсутності слідів крові на всіх речах обвинуваченого ОСОБА_5 , біологічних зразків потерпілого, не відшукання знаряддя злочину, а також не знайдення інших слідів злочину самі по собі не можуть виключати обставини завдання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень постраждалому.

56.Оцінюючи значення цих доказів, якими не виявлено слідів, суд виходить з того, що сукупність інших досліджених судом доказів дає змогу достовірно встановити, що тілесні ушкодження ОСОБА_13 , від яких він помер, були завдані саме обвинуваченим ОСОБА_5 , що не заперечив і сам обвинувачений. Тому, припущення, що зазначені докази можуть свідчити про протилежне, тобто про те, що тілесні ушкодження постраждалому завдані не ОСОБА_5 , перебуває поза межами розумного сумніву. За наявності достатніх доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_5 злочинів, відсутність в аналізованих доказах будь-якої слідової інформації не може свідчити про непричетність обвинуваченого ОСОБА_5 до злочинів. З аналізованих доказів випливає лише те, що при здобутті окремо взятих доказів не вдалося виявити та зафіксувати сліди злочинів, а не про те, що обвинувачений ОСОБА_5 не вчиняв їх.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

57.Обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено. Суд не вбачає щиро каяття обвинуваченого, оскільки обвинувачений, виказавши, що шкодує, вину у вчинених злочинах фактично не визнав, надав неправдиві показання з метою ухилення від покарання та не засудив свою протиправну поведінку щодо вчинення злочинів.

58.До обставин, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, що доведено дослідженими під час судового розгляду доказами.

Мотиви призначення покарання

59.У відповідності до ст. ст. 65 - 67 КК суд призначає покарання у межах, установлених у санкції відповідної статті КК, відповідно до положень Загальної частини КК, а також враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

60.За формальною класифікацією, передбаченою ст. 12 КК, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні особливо тяжкий злочин проти життя особи та нетяжкий злочин проти гарантованого ст. 30 Конституції України права недоторканості житла ті іншого володіння особи.

61.Водночас, як обставина, що має враховуватися судом при призначенні покарання, ступінь тяжкості злочинів є оціночною ознакою, яка визначає межі судової дискреції.

62.Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.03.2018 у справі № 207/5011/14-к, поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

63.Суд враховує те, що за ступенем суспільної небезпечності (тяжкості) один зі складів вчинених ОСОБА_5 злочинів відноситься до простого (основного) складу злочину, оскільки він містить у собі основні ознаки і не містить обтяжуючих (кваліфікуючих) обставин, а інший - до кваліфікованого, тобто до складу злочину з обтяжуючими обставинами. Характер злочинів, вчинених ОСОБА_5 , свідчить про їх високу суспільну небезпечність, оскільки він не ситуативно, а свідомо в нічний час прийшов до постраждалого додому, коли останній відпочивав, із знаряддям злочину (з ножом) з метою розправи над ним, та, незаконно проникнувши у житло та інше володіння постраждалого шляхом його переслідування, нехтуючи правомірними вимогами останнього залишити його житло та володіння, умисно протиправно заподіяв йому смерть. Тому вчинення ОСОБА_5 вбивства у сукупності з незаконним проникненням до житла та іншого володіння постраждалого шляхом його переслідування характеризується більшою суспільною небезпекою.

64.Крім того, на рівень суспільної небезпеки та, відповідно, на ступінь тяжкості вчинених злочинів впливають такі обставини, що злочини є умисними та в результаті вчинення одного з них настала смерть людини.

65.Відповідно до ст.ст. 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Право на життя є невід`ємним правом людини. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. А відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканність житла.

66.Згідно медичних довідок, ОСОБА_5 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває (т. 2 а.п. 202, 203). За місцем проживання характеризується позитивно (т. 2 а.п. 200), має на утриманні одну неповнолітню дитину (т. 4 а.п. 147), матеріально допомагав Збройним Силам України (т. 5 а.п. 103). Суд також враховує і позицію потерпілої, яка просила суд не позбавляти волі обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки сподівається на його допомогу. Однак, ці дані не спростовують зазначені об`єктивні обставини, встановлені судом, за яких ОСОБА_5 були вчинені розглядувані злочини.

67.З урахуванням вказаних обставин, відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , обстановки та причину вчинення злочинів, їх характеру, за якими обвинувачений свідомо, а не ситуативно, у нічній час шляхом незаконного проникнення до житла та іншого володіння постраждалого та внаслідок переслідування вчинив його вбивство, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_5 та вчинених ним злочинів, відсутності обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та наявності двох обставин, що його обтяжують, позицію потерпілої ОСОБА_8 , яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого, а також вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, на думку суду, виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 , а також попередження нових злочинів можливо тільки в умовах ізоляції його від суспільства, а тому останньому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 162 КК, але ближче до верхніх меж, а за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ст. 70 КК шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання повністю досягне мети його застосування. Водночас, суд з урахуванням встановлених обставин не вбачає підстав для застосування положень ст.ст. 69, 75 КК.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

68.При вирішенні цивільного позову, пред`явленого ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_5 на її користь 39 645 грн в якості відшкодування матеріальної шкоди та 250 000 грн в якості відшкодування моральної шкоди (т. 1 а.п. 55 - 60), суд керується положеннями ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), відповідно до яких майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а також положеннями ч. 1 ст. 1167, ч. 2 ст. 1168 ЦК, у відповідності до яких моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини; моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

69.Таким чином, із вказаних норм права випливає, що шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_8 , повинен відшкодувати обвинувачений ОСОБА_5 , який вчинив кримінальне правопорушення, в результаті якого і виникла у потерпілої майнова та моральна шкода, вина обвинуваченого повністю доведена вищенаведеними доказами, які були досліджені судом.

70.Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 умисно протиправно заподіяв смерть ОСОБА_13 , у зв`язку з чим потерпілою ОСОБА_8 було витрачено 39 645 грн на поховання померлого, які і підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 , який визнав цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 у повному обсязі.

71.При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_8 суд враховує характер злочинів, глибину душевних страждань потерпілої, а також керується принципами розумності та справедливості, та вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_8 підлягає стягненню 250 000 грн в якості відшкодування завданої моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких потерпіла зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо її близького родича - чоловіка, а також у зв`язку з його смертю, оскільки вона втратила надію та опору в житті, позбулася матеріальної підтримки. Сім`я фактично зруйнована, ОСОБА_8 змушена самостійно виховувати трьох дітей, піклуватися про них.

72.Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 усього підлягає стягненню 289 645 грн.

73.Позовна заява ОСОБА_9 від імені ОСОБА_36 , ОСОБА_14 та ОСОБА_37 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної та моральної шкоди ухвалою суду від 19.05.2020 повернута, а тому не розглядалася судом.

74.Судом встановлено, що ОСОБА_5 затримувався у даному кримінальному провадженні 23.02.2020 (т. 1 а.п. 181) та тримався під вартою до 08.11.2021, оскільки ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 24.02.2020 відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (т. 1 а.п. 25 - 28), строк якого продовжувався у встановленому порядку, та ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08.11.2021 був змінений на домашній арешт, строк дії якого на теперішній час сплив.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, яке він має відбувати реально, з метою виконання вироку, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам обвинуваченого ухилитися від суду, ризик чого значно підвищується в умовах введеного в Україні воєнного стану, до обвинуваченого слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, для чого його слід взяти під варту в залі суду.

У силу вимог ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення з 23.02.2020 до 08.11.2021 та з 21.04.2023 до набрання вироком законної сили має бути зараховане у строк покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі, виходячи з розрахунку день за день.

75.Питання про арешт майна та про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст. 174, ч. 9 ст. 100 КПК.

76.В силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_5 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової трасологічної експертизи № 382-д від 10.04.2020 в сумі 2 615,20 грн та судової експертизи зброї № 205-Б від 25.03.2020 в сумі 314,02 грн, а всього у сумі 2 929,22 грн.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 373 - 375, ч. 15 ст. 615 КПК, суд -

ухвалив:

1. ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 162 КК, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк дванадцять років;

- за ч. 2 ст. 162 КК у виді позбавлення волі на строк три роки.

2.На підставі ст. 70 КК ОСОБА_5 за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк дванадцять років.

3.Застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, взявши його під варту в залі суду.

4.Строк покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі обчислювати з моменту його затримання та взяття під варту, а саме з 21.04.2023, зарахувати йому згідно ч. 5 ст. 72 КК строк попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі з 23.02.2020 до 08.11.2021 та з 21.04.2023 до набрання вироком законної сили, виходячи з розрахунку день за день.

5.Цивільний позов ОСОБА_8 задовольнити в повному обсязі. Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 289 645 (двісті вісімдесят дев`ять тисяч шістсот сорок п`ять) гривень.

6.Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 2 929,22 грн (дві тисячі дев`ятсот двадцять дев`ять гривень 22 копійки).

7.З набранням вироком законної сили скасувати арешти, накладені на підставі ухвал слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 24.02.2020, 27.02.2020, 24.03.2020, та:

- автомобіль «Volkswagen Passat», реєстрації Республіки Болгарія, н/з НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію № НОМЕР_3 транспортного засобу «Volkswagen Passat», реєстрації Республіки Болгарія, н/з НОМЕР_1 , страховий поліс ПрАТ «Княжа» № АО 3968126 від 11.02.2020 року на ім`я ОСОБА_34 , ключ від замку запалення даного автомобіля з емблемою «W», каністру об`ємом 20 літрів, заповнену рідиною схожою на мастило, чотири резинових килими з салону, з наявними на їх поверхні мікрочастинками, пластмасову каністру об`ємом 20 літрів, заповнену в`язкою рідиною, схожою на оливу, вилучену 23.02.2020 під час обшуку автомобіля марки «Volkswagen Passat», реєстрації Республіки Болгарія н/з НОМЕР_1 , паливо у кількості 0,5 літрів, вилучене при огляді з паливного баку автомобіля марки «Volkswagen Passat» реєстрації Республіки Болгарія н/з НОМЕР_1 , рідину у кількості 0.5 літрів відібрану з вищевказаної каністри, яка була вилучена 23.02.2020 під час обшуку автомобіля марки «Volkswagen Passat» реєстрації Республіки Болгарія, н/з НОМЕР_1 , - вважати повернутими власнику ОСОБА_38 , поновивши його право розпорядження цим майном;

- спортивні штани виробництва «Adidas» сірого кольору, чоловічу куртку чорного кольору виробництва «Сachral», чоловічий светр темного кольору, брюки темного кольору, пальто темного кольору, туфлі темного кольору, пару спортивних зимових чоловічих кросівок «Reebok», український закордонний паспорт на ім`я ОСОБА_5 серії НОМЕР_4 ; паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_5 за № НОМЕР_5 , чотири сумки речей, які раніше були у використанні, - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;

- брюки з прив`язаним до них ножем, чоловічу куртку комуфлірованого кольору, з хутровою підкладкою, на внутрішній стороні якої наявне нашарування речовини схожої на кров, яка була поміщена до полімерного білого мішка, труси трикотажні чорного кольору, брюки спортивного типу темного кольору, футболку сірого кольору, - повернути потерпілій ОСОБА_8 ;

- змив крові з килима на марлевому тампоні, який поміщений до сейф пакету № INZ 1100293, потові змиви зроблені на марлеві тампони з поверхонь керма, ручки переключення передач, ручки гальма, сліди пальців рук виявлені і вилучені з зовнішніх поверхонь усіх дверей машини на чотири обрізки ліпкої стрічки, два металевих предмети зовні схожих на патрони для пневматичної зброї з наявним маркуванням «9 mm CS PTS», запаковані у сейф пакет № INZ 1100294, чотири фрагменти папілярних узорів рук, які вилученні на окремі фрагменти липкої стрічки, та поміщені до сейф пакету № INZ 1100297, зразки для експертизи зрізів нігтьових пластин пальців правої та лівої руки, змивів правої та лівої руки, зразки для експертизи зрізів нігтьових пластин пальців правої та лівої руки, змивів правої та лівої руки, зразки для експертизи зрізів нігтьових пластин пальців правої та лівої руки, змивів правої та лівої руки, оливу (мастило) у кількості 0,250 літрів, видане керівництвом Болградського РЕМ ПАТ «Одесаобленерго», - знищити;

- дактилокарти ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_34 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

8.Накладений на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 26.03.2020 арешт на оптичний диск виробництва «Kaktuz» з відео-файлом за назвою 192.168.1.108_ch2_4123_0223, вилучений 25.03.2020 під час проведення огляду системи відео-спостереження за адресою: АДРЕСА_6 , де проживає ОСОБА_39 , та на оптичний диск виробництва «Kaktuz» з відео-файлом за назвою HCVR_ch3_main_5858_0001, вилучений 25.03.2020 під час проведення огляду системи відео-спостереження магазину ІНФОРМАЦІЯ_4 » за адресою: АДРЕСА_7 , який належить ОСОБА_40 , залишити без змін, та залишити вказані диски з відеозаписами в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

9.Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

10.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

11.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий - суддя Суддя Суддя

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3