Провадження № 1-кс/582/44/23
Справа № 582/655/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року

Слідчий суддя Недригайлівського районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Недригайлів скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

15.05.2023 т.в.о. начальника СД ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000008 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.01.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України.

13.06.2023 потерпілий у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , не погоджуючись з прийнятим рішенням дізнавача, звернувся до суду зі скаргою на рішення про закриття кримінального провадження №0000008, у якій він просить скасувати постанову т.в.о. начальника СД ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області лейненанта поліції ОСОБА_4 від 15.05.2023 про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Свою скаргу обгрунтовує тим, що дізнавачем без дослідження всіх обставин справи закрито кримінальне провадження. Цю постанову вважає незаконною, оскільки дізнавач не вжила всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення, тому просить скасувати зазначену постанову. Також посилається на те, що зібрання доказів під час проведення досудового розслідування відбулося дізнавачем однобоко. Також дізнавач не дослідила якість відповідей, повноту їх інформації, не допитала виконавців цих відповідей на його депутатське звернення. Вважає, що досудове розслідування проведено поверхово, без ретельного з`ясування всіх обставин справи, не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, що сприяло в прийнятті завчасного висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні скарги наполягав з наведених в ній підстав, також зазначив, що під час досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000008 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 351 КК України, не допитані всі свідки, зокрема ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , не проведені перехресний допит між ОСОБА_7 та головним бухгалтером ОСОБА_8 , оскільки їх показання різняться між собою хоча на досудовому розслідуванні він заявляв відповідні клопотання. Крім того дізнавач дуже вузько тлумачить диспозицію ст. 315 КК України лише в контексті надання/ненадання відповіді на його депутатські звернення, не зважаючи на те, що його права, як депутата є ширші та не зводяться лише до направлення запитів та звернень, об`єктивна сторона кримінального правопорушення передбачає невиконання службовою особою законних вимог депутата місцевої ради, створення штучних перешкод у їх роботі, надання їм завідомо неправдивої інформації. Вважає, що відповідними посадовими особами не були виконані законні вимоги його як депутата, а тому закриття кримінального провадження є передчасним.

У судове засідання 19.06.2023 заявник ОСОБА_3 не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розгляд скарги провести без його участі, скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Тимчасово виконуюча обов`язки начальника СД ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася. Надала до суду клопотання, у якому просила судове провести без її участі у зв`язку із службовою зайнятістю. Проти задоволення скарги ОСОБА_3 категорично заперечує, оскільки під час досудового розслідування нею були проведенні усі необхідні слідчі дії, зібрано та проаналізовано усі необхідні документи.

Слідчий суддя, заслухавши заявника, вивчивши документи, якими заявник обґрунтовує доводи скарги та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення задоволенні скарги виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені заявником, потерпілим, його представником чи законним представником рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути: про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Виходячи з вимог ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 25 КПК України прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила. Саме на них ч. 2 ст. 9 КПК України покладено обов`язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.40-1 КПК України, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача. Процесуальна самостійність дізнавача полягає, серед іншого, і в тому, що дізнавач самостійно вирішує черговість, послідовність та підстави вчинення ним передбачених кримінально-процесуальним законодавством слідчих дій з метою повного проведення досудового розслідування.

Положеннями ст.91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно ч.2 ст.1 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доведення зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора.

Частинами 1, 2 та 3 ст. 93 КПК України визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Частинами 1 та 2 ст. 110 КПК України визначено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

В свою чергу, ч. 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора складається з:

1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області проводилось досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000008, внесеному до ЄРДР 17.01.2023 за ч.1 ст.351 КК України за фактом ненадання службовими особами Недригайлівської селищної ради відповідей на звернення депутата Недригайлівської селищної ради ОСОБА_3 , які останній направляв на ім`я голови Недригайлівської селищної ради ОСОБА_7 та на ім`я головного бухгалтера Недригайлівської селищної ради ОСОБА_9 , що перешкоджає його діяльності як депутата.

Під час досудового розслідування дізнавачем проведено ряд слідчих дій : допитано потерпілого ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , здійснено тимчасовий доступ до документів Недригалйівської селищної ради, на його виконання отримано копії документів які стосуються преміювання працівників селищної ради та надання відповідей на звернення ОСОБА_3

15.05.2023 т.в.о. начальника СД ВП №1 (с.Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області винесла постанову у кримінальному провадженні №0000008, якою закрила зазначене кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в діянні голови Недригайлівської селищної ради ОСОБА_7 та головного бухгалтера Недригайлівської селищної ради ОСОБА_9 складу кримінального провадження , передбаченого ч. 1 ст. 351 КК України. Постанова мотивована тим, що ОСОБА_3 отримав відповіді на всі направлені ним звернення, що виключає склад кримінального правопорушення, який передбачений ст. 351 ч. 1 КК України.

Слідчий суддя вважає, що приймаючи оскаржувану постанову від 15.05.2023 дізнавач не в повній мірі дотрималася вимог, передбачених ст. 91-94 КПК України, а тому вона підлягає скасуванню з огляду на таке.

Диспозиція ст. 351 ч. 1 КК України визначає як кримінальні правопорушення такі діяння : невиконання службовою особою законних вимог народного депутата України, депутата місцевої ради, створення штучних перешкод у їх роботі, надання їм завідомо неправдивої інформації .

Об`єктом злочину є нормальна діяльність депутатів місцевих рад, а також їх авторитет. Потерпілим від цього злочину може бути депутат місцевої ради.

Як вбачається із змісту цитованої статті, об`єктивна сторона злочину може бути виражена у трьох формах 1) невиконання законних вимог, в даному конкретному випадку, депутата місцевої ради; 2) створення штучних перешкод у його роботі; 3) надання завідомо неправдивої інформації депутату місцевої ради.

З аналізу наведеної норми КК України слід дійти до висновку, що вона є бланкетною, а отже для з`ясування наявності чи відсутності складу правопорушення дізнавачу слід було звернутися до нормативних актів, які визначають діяльність депутатів місцевих рад, та інших законних та підзаконних актів.

Зокрема орган дізнання мав чітко з`ясувати, з якими конкретно вимогами заявник звернувся до відповідних посадових осіб, чи всі заявлені ним вимоги зроблені в межах повноважень, наданих йому Конституцією та законами України, заначивши відповідні норми. Які саме вимоги виконала/ не виконала службова особа, чи входило виконання таких вимог до її посадових обов`язків, оскільки суб`єкт цього кримінального правопорушення спеціальний. Чи є в діях відповідних службових осіб умисел на вчинення вказаного правопорушення, оскільки воно характеризується лише умисною формою вини. Чи створювалися штучні перешкоди роботі ОСОБА_3 , чи надана йому інформація була правдива /неправдива.

Отже, з огляду на приписи чинного законодавства, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова не містить повно і всебічно з`ясованих обставин цього кримінального провадження, підтверджених належними і допустимими доказами, а також вичерпних висновків, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, а тому її слід скасувати.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст.107, ст.ст. 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження задовольнити.

Постанову т.в.о. начальника СД ВП №1 (с. Недригайлів) Роменського РВП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 від 15.05.2023 про закриття кримінального провадження №0000008, внесеного до ЄРДР 17.01.2023, скасувати.

Про прийняте рішення повідомити заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошено о 15 годині 00 хвилин 26 червня 2023 року.

Суддя:підпис З оригіналом згідно

Слідчий суддя: ОСОБА_1