Справа №359/7158/17
Провадження №1-кп/359/22/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 ,

за участю прокурорів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

ОСОБА_19 ,

за участю захисника ОСОБА_20 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_21 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відносно

ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бровари, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні якого перебувають діти, раніше не судимого, проживаючого в кв. АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,

встановив:

ОСОБА_21 , який був службовою особою, одержав неправомірну вигоду за вчинення в інтересах особи, яка пропонувала таку вигоду, дій з використанням наданого йому службового становища за таких обставин.

Обвинувачений займав посаду старшого державного інспектора ВМО №6 митного посту «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці ДФС. На нього був покладений посадовий обов`язок здійснювати контроль за дотриманням порядку надходження, зберігання, підготовки до продажу і самого продажу товарів магазинами безмитної торгівлі, що розташовувались в пункті попуску для повітряного сполучення «Бориспіль-аеропорт». У зв`язку з покладенням на обвинуваченого вказаного посадового обов`язку ОСОБА_21 мав доступ до магазину безмитної торгівлі, розташованого на другому поверсі терміналу «B» міжнародного аеропорту «Бориспіль», а також можливість спілкуватись з адміністра-тором цього магазину. В березні 2017 року під час телефонної розмови ОСОБА_22 , який був залучений до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих (розшукових) дій, попросив обвинуваченого придбати в магазині безмитної торгівлі чоловічий годинник. У ОСОБА_21 виник умисел, спрямований на одержання неправо-мірної вигоди. У зв`язку з тим, що в магазині безмитної торгівлі був відсутній чоловічий годинник, обвинувачений, реалізуючи злочинний умисел та керуючись корисливим мотивом, запропонував ОСОБА_22 придбати за 2550 євро мобільний телефон торгової марки «iPhone 6 128Gb Gold Edition». Корисливий мотив ОСОБА_21 полягав у тому, що на придбання мобільного телефону він мав намір витратити грошові кошти в розмірі 2200 євро, а решту 350 євро розподілити в якості неправомірної вигоди між собою та працівником магазину безмитної торгівлі. ОСОБА_22 погодився з цією пропозицією. 28 березня 2017 року приблизно в 00 годин 10 хвилин на території міжнародного аеропорту «Бориспіль» ОСОБА_22 передав обвинуваченому грошові кошти в розмірі 2200 євро. Після цього ОСОБА_21 , продовжуючи реалізовувати злочинний умисел та керуватись корисливим мотивом, попрямував до магазину безмитної торгівлі, розташованого на другому поверсі терміналу «B» міжнародного аеропорту «Бориспіль», де передав працівнику цього магазину грошові кошти в розмірі 2200 євро та отримав від нього мобільний телефон торгової марки «iPhone 6 128Gb Gold Edition» в комплекті з навушниками, шнуром з`єднання, блоком живлення та скріпкою для відкриття сім-карти, що зберігались в лакованій дерев`яній коробці чорного кольору. Після того, як обвинувачений передав ОСОБА_22 придбаний мобільний телефон, ОСОБА_22 передав ОСОБА_21 неправомірну вигоду в розмірі 350 євро. Одразу після одержання грошових коштів обвинувачений був затриманий.

ОСОБА_21 не визнав себе винуватим у вчиненні злочину та показав, що 6 лютого 2017 року він працював старшим державним інспектором Київської митниці ДФС. Приблизно о 12 годині 00 хвилин до нього зателефонував знайомий на ім`я ОСОБА_23 та повідомив про те, що його знайомому на ім`я ОСОБА_24 надійшла посилка з мобільними телефонами, яка зберігалась на митному складі. ОСОБА_23 запропонував обвинуваченому викрасти мобільні телефони для того, щоб уникнути митного оформлення та сплати обов`язкових платежів. ОСОБА_21 відмовився від цієї пропозиції. Через 30 хвилин обвинуваченому зателефонував сам ОСОБА_24 та особисто попросив його викрасти мобільні телефони з митного складу. ОСОБА_21 знову відмовився від цієї пропозиції. В той же день після обіду ОСОБА_24 вдруге зателефонував обвинуваченому та попросив надати його знайомому консультацію з приводу митного оформлення товарів, що ввозились на територію України. ОСОБА_21 погодився допомогти. Через декілька хвилин до нього зателефонував ОСОБА_22 . В ході телефонної розмови вони домовились зустрітись в ніч з 7 лютого на 8 лютого 2017 року, коли ОСОБА_21 буде на чергуванні. В обумовлений час поряд з готелем «Бориспіль», що розташовується на території міжнародного аеропорту «Бориспіль», ОСОБА_21 зустрівся зі ОСОБА_22 , який показав бланк митної декларації з приводу митного оформлення 4 мобільних телефонів. У зв`язку з тим, що вони були надіслані через компанію «FedEx», їх митне оформлення здійснювалось на іншому митному посту, що розташовувався в мікрорайоні «Теремки» у м. Києві. Тому ОСОБА_22 знову запропонував обвинуваченому викрасти мобільні телефони з митного складу за винагороду в розмірі 2200 євро. ОСОБА_21 обурився та втретє відмовився від такої пропозиції. В подальшому обвинуваченому стало відомо про те, що ОСОБА_22 поскаржився на те, що ОСОБА_21 ніби-то вимагав у нього хабар. Тому обвинувачений зателефонував ОСОБА_22 та запропонував зустрітись з його знайомим митним брокером ОСОБА_25 для правильного оформлення ввезених мобільних телефонів та аксесуарів до них на митну територію України. Під час спільної зустрічі ОСОБА_22 несподівано повідомив про те, що він мав намір ввозити в Україну 50 мобільних телефонів. ОСОБА_25 обіцяв подумати над пропозицією з приводу митного оформлення вказаних товарів. Інших домовленостей між ними не було. Через тиждень ОСОБА_21 зустрівся зі ОСОБА_25 та запитав про його співпрацю зі ОСОБА_22 . Він відповів, що у ОСОБА_22 були відсутні сертифікати на придбані мобільні телефони, що унеможливлювало їх митне оформлення. ОСОБА_22 також неодноразово телефонував обвинуваченому та просив допомогти йому придбати сертифікати. ОСОБА_21 відповів, що у нього не було такої можливості. У зв`язку з тим, що ОСОБА_22 так і не зміг відшукати сертифікати на придбані мобільні телефони, ОСОБА_25 не здійснив їх митне оформлення та відмовився від подальшої співпраці зі ОСОБА_22 . В двадцятих числах березня 2017 року, коли обвинувачений перебував у відпустці, до нього знову зателефонував ОСОБА_22 та попросив купити в магазині безмитної торгівлі чоловічий годинник на ювілей його начальника. ОСОБА_21 повідомив про відсутність годинника та запропонував замість нього придбати за 2500 євро мобільний телефон. ОСОБА_22 погодився з цією пропозицією. 26 березня 2017 року вони зустрілись на території міжнародного аеропорту «Бориспіль». ОСОБА_22 передав обвинуваченому грошові кошти в розмірі 2200 євро. Отримані грошові кошти він залишив в магазині безмитної торгівлі та виніс ОСОБА_22 мобільний телефон. Після отримання мобільного телефону ОСОБА_22 передав ОСОБА_21 решту грошових коштів в розмірі 300 - 350 євро. Одразу після одержання грошових коштів обвинувачений був затриманий. ОСОБА_21 стверджує, що ОСОБА_22 мав намір помститись йому у зв`язку з відмовою обвинуваченого в участі у викраденні та незаконному розмитненні мобільних телефонів. Тому він погодився на співпрацю з правоохоронними органами та здійснив провокацію злочину, якого ОСОБА_21 не вчиняв.

Не зважаючи на те, що обвинувачений не визнав себе винним, його вина у вчиненні злочину підтверджується такими доказами:

- наказом в.о. начальника Київської митниці ДФС №32-о від 28 листопада 2014 року (а.с.154 т.2), яким з 1 грудня 2014 року ОСОБА_21 був переведений на посаду старшого державного інспектора ВМО №6 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці ДФС;

- посадовою інструкцією старшого державного інспектора ВМО №6 митного поста «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці ДФС (а.с.155-162 т.2). Відповідно до п.2.43 цієї посадової інструкції на ОСОБА_21 був покладений обов`язок контролювати дотриман-ня порядку надходження, зберігання, підготовки до продажу та безпосередньо продажу товарів магазинами безмитної торгівлі, розташованими в пункті пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль-аеропорт»;

- наказом в.о. начальника Київської митниці ДФС №83-кв від 6 березня 2017 року (а.с.181-183 т.2), яким ОСОБА_21 була надана частина щорічної оплачуваної відпустки з 14 березня 2017 року до 24 березня 2017 року. Ця обставина свідчить про те, що в ніч з 27 березня на 28 березня 2017 року обвинувачений перебував у міжнародному аеропорту «Бориспіль» та виконував покладені на нього посадові обов`язки;

- ухвалами слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 14 лютого 2017 року (а.с.275-277, 278-280 т.2), якими був наданий дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій терміном на два місяці з дня винесення ухвали: а саме, на аудіо- та відеоконтроль за ОСОБА_21 , а також на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж абонентського номеру НОМЕР_1 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», яким користувався ОСОБА_21 ;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 5 квітня 2017 року (а.с.98-140 т.3), а також звукозаписами на micro SDHC та DVD-диску (а.с.141-145 т.3). Зі змісту цих доказів вбачається, що ОСОБА_22 мав намір придбати чоловічий годинник в магазині безмитної торгівлі, тоді як обвинувачений запропонував йому придбати мобільний телефон торгової марки «iPhone 6» в золотому корпусі за 2550 євро. ОСОБА_21 мав намір витратити грошові кошти в розмірі 2200 євро на придбання мобільного телефону, а решту 350 євро розподілити між собою та працівником магазину безмитної торгівлі в якості неправомірної вигоди;

- рапортом старшого оперуповноваженого з ОВС відділу оперативних заходів проти-дії корупції в митній сфері УВБ ГУ ДФС у Київській області від 24 березня 2017 року (а.с.19 т.2), зі змісту якого вбачається, що старший державний інспектор ВМО №6 митного посту «Бориспіль-аеропорт» Київської митниці ДФС ОСОБА_21 запропонував ОСОБА_22 здійснити придбання в магазині безмитної торгівлі мобільного телефону торгової марки «iPhone 6» у золотому корпусі вартістю 2200 євро. З цією метою ОСОБА_22 зобов`язався передати обвинуваченому грошові кошти в розмірі 2550 євро, з яких 100 євро були винагородою для самого ОСОБА_21 , 250 євро - винагородою для працівників магазину безмитної торгівлі, а 2200 євро призначались для придбання мобільного телефону;

- постановою про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведен-ня інших негласних слідчих (розшукових) дій від 9 лютого 2017 року (а.с.20-21 т.2), на підставі якої ОСОБА_22 був залучений до конфіденційного співробітництва та проведення негласних слідчих дій в період часу з 9 лютого 2017 року строком на 60 діб;

- письмовою згодою на залучення до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 9 лютого 2017 року (а.с.24 т.2), зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_22 підтвердив дійсність намірів на залучення його до конфіденційного співробітництва та інших негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні №0000085 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України;

- ухвалами слідчого судді Апеляційного суду м. Києва від 21 лютого 2017 року (а.с.263-265, 266-268 т.2), якими був наданий дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій терміном на два місяці з дня постановлення ухвали: а саме, на зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж відносно абонентського номера НОМЕР_2 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар», яким користувався ОСОБА_22 , а також на аудіо- та відеоконтроль за ОСОБА_22 ;

- постановою прокурора другого відділу УПК у КПСРП прокуратури Київської області від 27 березня 2017 року (а.с.46-48, 49-51 т.3), на підставі якої проводилась негласна слідча (розшукова) дія - контроль за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину із застосуванням заздалегідь ідентифікованих засобів (грошових коштів) відносно ОСОБА_21 . До проведення цієї негласної слідчої (розшукової) дії був залучений ОСОБА_22 та застосовані заздалегідь ідентифіковані засоби - грошові кошти в розмірі 2550 євро, які належали ОСОБА_22 ;

- протоколом добровільної видачі грошових коштів від 27 березня 2017 року (а.с.25-26 т.2), протоколом огляду від 27 березня 2017 року (а.с.27-28 т.2) та розпискою від 27 березня 2017 року (а.с.29 т.2), зі змісту яких вбачається, що слідчий в ОВС другого слідчого відділу СУ прокуратури Київської області ОСОБА_26 передав ОСОБА_22 грошові кошти в розмірі 2550 євро, які складались з 4 купюр номіналом 500 євро з номерами X8, X, X9, Х9, з 10 купюр номіналом 50 євро з номерами Х3, V4, Р3, Р2, V3, V4, Х1, S4, Х3, V5, з 2 купюр номіналом 20 євро з номерами UB, RB, а також з 1 купюри номіналом 10 євро з номером UC;

- розпискою ОСОБА_22 від 31 травня 2017 року (а.с.171 т.3) та протоколом огляду від 27 березня 2017 року (а.с.88-89 т.2), зі змісту яких вбачається, що у ОСОБА_22 був вилучений мобільний телефон торгової марки «iPhone 6 128Gb Gold Edition» в комплекті з навушниками, шнуром з`єднання, блоком живлення та скріпкою для відкриття сім-карти, що зберігались в лакованій дерев`яній коробці чорного кольору;

- копією листа в.о. начальника Київської митниці ДФС від 20 квітня 2017 року (а.с.95-97 т.2) та копією акту №06/04/17 від 6 квітня 2017 року (а.с.98-104 т.2), зі змісту яких вбачається, що в результаті здійснення вибіркової перевірки залишків товарів у магазині безмитної торгівлі, розташованому в міжнародному аеропорту «Бориспіль», була виявлена відсутність мобільного телефону торгової марки «iPhone 6 128Gb Gold Edition». Виконавчий директор Бориспільської філії ПП «Паво Груп» ОСОБА_27 пояснила, що адміністратор магазину безмитної торгівлі передав вказаний мобільний телефон співробітнику Київської митниці ДФС ОСОБА_21 ;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 28 березня 2017 року (а.с.30-36 т.2), зі змісту якого вбачається, що в результаті особистого обшуку ОСОБА_21 були вилучені грошові кошти в розмірі 350 євро, які складались з 6 купюр номіналом 50 євро з номерами V5, Х3, S4, Х1, V4, Р2, з 2 купюр номіналом 20 євро з номерами UB4507397 831, RB, а також з 1 купюри номіналом 10 євро з номером UC;

- протоколом обшуку від 28 березня 2017 року (а.с.47-52 т.2), зі змісту якого вбачається, що в результаті проведення цієї слідчої дії з магазину безмитної торгівлі, розташованого на другому поверсі терміналу «B» міжнародного аеропорту «Бориспіль», були вилучені грошові кошти в розмірі 2200 євро, які складались з 4 купюр номіналом 500 євро з номерами X8, X, X9, Х9, з 4 купюр номіналом 50 євро з номерами Х3, V4, Р3, V3;

- ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 березня 2017 року (а.с.45-46 т.2), якою був наданий дозвіл на проведення обшуку магазину безмитної торгівлі, розташованого на другому поверсі терміналу «B» міжнародного аеропорту «Бориспіль», з метою вилучення грошових коштів в розмірі 2200 євро, які складались з 4 купюр номіналом 500 євро з номерами X8, X, X9, Х9, з 4 купюр номіналом 50 євро з номерами Х3, V4, Р3, V3;

- постановою слідчого в ОВС другого слідчого відділу СУ прокуратури Київської області від 28 березня 2017 року (а.с.43-45 т.3), якою 6 купюр номіналом 50 євро з номерами V5, Х3, S4, Х1, V4, Р2, 2 купюри номіналом 20 євро з номерами UB, RB, а також 1 купюру номіналом 10 євро з номером UC, вилучені в результаті особистого обшуку ОСОБА_21 , а також 4 купюри номіналом 500 євро з номерами X8, X, X9, Х9, 4 купюри номіналом 50 євро з номерами Х3, V4, Р3, V3, вилучені з магазину безмитної торгівлі, розташованому на другому поверсі терміналу «B» міжнародного аеропорту «Бориспіль», були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000085;

- висновком експертів за результатами проведення судово-технічної експертизи документів №8966/17-33/9180-9183/17-33 від 29 травня 2017 року (а.с.174-184 т.3), зі змісту якого вбачається, що 4 купюри номіналом 500 євро з номерами X8, X, X9, Х9, 10 купюр номіналом 50 євро з номерами Х3, V4, Р3, Р2, V3, V4, Х1, S4, Х3, V5, 2 купюри номіналом 20 євро з номерами UB, RB та 1 купюра номіналом 10 євро з номером UC за способом друку їх реквізитів та виявлених в них захисних елементів є банкнотами, випущеними в обіг Європейським центральним банком.

Крім документів та речових доказів винуватість ОСОБА_21 у вчиненні злочину підтверджується показаннями свідків.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 показав, що він знайомий з обвинуваченим ще з 2017 року. У зв`язку з тим, що ОСОБА_22 здійснював комерційну діяльність, пов`язану з продажем мобільних телефонів, вони обмінялись контактами та підтримували відносини. Для того, щоб допомогти уникнути митного оформлення товарів, обвинувачений пропонував декілька схем: а саме, переміщувати мобільні телефони, придбані за кордоном, поза митним контролем; або придбавати товари в магазині безмитної торгівлі без посадкових квитків. Не сплачуючи обов`язкові платежі, свідок ОСОБА_22 мав можливість продавати товари за звичайною ціною та отримувати більший дохід. В одній з телефонних розмов ОСОБА_21 запропонував придбати в магазині безмитної торгівлі мобільний телефон за 2200 євро, за що свідку ОСОБА_22 належало сплатити винагороду в розмірі 100 євро для обвинуваченого та винагороду в розмірі 250 євро для працівника магазину. У зв`язку з тим, що мобільний телефон був у золотому корпусі, свідок ОСОБА_22 погодився з такою пропозицією. 27 березня 2017 року вони зустрілись на території міжнародного аеропорту «Бориспіль». Свідок ОСОБА_22 передав ОСОБА_21 грошові кошти в розмірі 2200 євро. Обвинувачений пішов до магазину безмитної торгівлі, де придбав мобільний телефон. Після одержання мобільного телефону свідок ОСОБА_22 передав ОСОБА_21 решту грошових коштів. Одразу після одержання грошових коштів відбулось затримання обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_28 показав, що він працює в ТОВ «Паво Груп» на посаді керуючого магазином. В березні 2017 року ОСОБА_21 неодно-разово здійснював інкасацію в магазині безмитної торгівлі. Обвинувачений звернув увагу на телефон торгової марки «iPhone» золотистого кольору, який коштував 2199 євро. В один з днів ОСОБА_21 залишив в магазині безмитної торгівлі завдаток в розмірі 1000 євро та взяв мобільний телефон для того, щоб показати його покупцю. Свідок ОСОБА_28 стверджує, що він не продавав обвинуваченому мобільний телефон та не видавав йому квитанцію. ОСОБА_21 не повернув мобільний телефон в магазин безмитної торгівлі, а залишені ним грошові кошти в розмірі 1000 євро були вилучені слідчими.

Показання свідка ОСОБА_28 в частині того, що обвинувачений залишив завдаток в розмірі 1000 євро та не здійснив продаж мобільного телефону торгової марки «iPhone 6 128Gb Gold Edition», спростовуються показанням свідка ОСОБА_22 та протоколом обшуку від 28 березня 2017 року (а.с.47-52 т.2), зі змісту якого вбачається, що з магазину безмитної торгівлі, розташованого на другому поверсі терміналу «B» міжнародного аеропорту «Бориспіль», були вилучені грошові кошти в розмірі 2200 євро. Та обставина, що свідок ОСОБА_28 не видав обвинуваченому квитанцію, жодним чином не свідчить про те, що продаж мобільного телефону не відбувся. Адже ОСОБА_21 сплатив грошові кошти в розмірі 2200 євро, що становили повну вартість придбаного мобільного телефону. Крім того, в матеріалах кримінального провадження міститься довідка про результати перевірки, проведеної відповідно до наказу Київської митниці ДФС №88 від 4 квітня 2017 року (а.с.150-156 т.4). Зі змісту цього документу вбачається, що у зв`язку з відмовою ОСОБА_21 від надання пояснень встановити мету його перебування в магазині безмитної торгівлі виявилось неможливим в межах перевірки. Тому суд критично оцінює посилання обвинуваченого на те, що вказана довідка спростовує вчинення ним злочину.

В рішеннях від 4 квітня 2017 року у справі «Матановіч проти Хорватії», від 20 лютого 2018 року у справі «Раманаускас проти Литви» Європейський суд з прав людини розробив критерії для того, щоб відрізняти провокування вчинення злочину, яке суперечить ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, від дозволеної поведінки під час законних таємних методів у кримінальних розслідуваннях. Зокрема, у випадку визнання заяви про підбурювання такою, що не є явно необґрунто-ваною, для визнання доказів допустимими суду належить з`ясувати чи було слідство «по суті пасивним», чи був би злочин вчинений без втручання влади, чи мало місце з боку влади спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; вагомість причин проведення оперативної закупки, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою. Однак в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження не здобуто доказів на підтвердження того, що ОСОБА_22 самостійно виявив ініціативу щодо придбання мобільного телефону торгової марки «iPhone 6 128Gb Gold Edition» та наполегливо нагадував ОСОБА_21 про продаж цього товару. Навпаки, обвинувачений сам запропонував ОСОБА_22 купити мобільний телефон замість чоловічого годинника, який був відсутній в асортименті магазину безмитної торгівлі. Зі змісту протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 5 квітня 2017 року (а.с.98-140 т.3) та звукозаписів на micro SDHC та DVD-диску (а.с.141-145 т.3) вбачається, що ОСОБА_21 навіть самостійно визначав розміри неправомірної вигоди для себе та працівника магазину безмитної торгівлі. Ці обставини переконливо свідчать про відсутність провокації вчинення злочину, на яку обвинувачений посилається виключно для того, щоб уникнути кримінальної відповідальності.

Таким чином, в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження здобуто достатню кількість належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні злочину.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та ОСОБА_31 під-твердили, що ОСОБА_21 працював в Київській митниці ДФС на посаді старшого державного інспектора. Однак вони, як і свідок ОСОБА_32 , не були очевидцями вчинення злочину та не були присутніми під час затримання обвинуваченого. Тому показання свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 та ОСОБА_35 не містять інформацію, яка б могла стосувалась предмета доказування, та не є належними доказами у кримінальному провадженні.

Крім того, в протоколі про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 5 квітня 2017 року (а.с.98-140 т.3), а також в звукозаписах на micro SDHC та DVD-диску (а.с.141-145 т.3) відсутні відомості про те, що ОСОБА_21 прийняв від ОСОБА_22 пропозицію одержання неправомірної вигоди за незаконне переміщення 50 мобільних телефонів торгової марки «Xiaomi Redmi» на територію України поза митним контролем. Навпаки, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_25 показав, що він працює митним брокером та за родом своєї роботи знайомий з обвинуваченим. В 2017 році ОСОБА_21 попросив його зустрітись з клієнтом. Свідок ОСОБА_25 не заперечував проти цієї пропозиції. Мова йшла про розмитнення 50 мобільних телефонів китайського виробництва. Однак мобільні телефони були без сертифікатів якості. Ця обставина унеможливлювала їх митне оформлення. Тому свідок ОСОБА_25 відмовився від розмитнення мобільних телефонів без сертифікатів або на підставі підроблених сертифікатів. Достовірність показань свідка ОСОБА_25 підтверджується протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 5 квітня 2017 року (а.с.98-140 т.3), а також прослуханими у судовому засіданні звукозаписами.

Дії ОСОБА_21 кваліфіковані:

- за ч.3 ст.368 КК України, як прохання надати та одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого службового становища, вчинені повторно.

Суд погоджується з такою кваліфікацією дій обвинуваченого лише частково. Адже ОСОБА_21 був службовою особою. Він використав своє службове становище для придбання в магазині безмитної торгівлі мобільного телефону торгової марки «iPhone 6 128Gb Gold Edition» в інтересах ОСОБА_22 . За це ОСОБА_22 передав обвинува-ченому неправомірну вигоду в розмірі 350 євро. Ці обставини свідчать про те, що в діях ОСОБА_21 міститься склад злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України. Однак під час судового розгляду кримінального провадження залишився недоведеним факт прийняття обвинуваченим від ОСОБА_22 пропозиції неправомірної вигоди за переміщення 50 мобільних телефонів торгової марки «Xiaomi Redmi» на територію України поза митним контролем. Тому в діях ОСОБА_21 відсутня така кваліфікуюча ознака, як повторність.

Таким чином, суд дійшов переконання, що ОСОБА_21 повинен бути засудженим:

- за ч.1 ст.368 КК України, за одержання службовою особою неправомірної вигоди за вчинення в інтересах особи, яка пропонувала таку вигоду, дій з використанням наданого службового становища.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд виходить з того, що ОСОБА_21 не розкаявся у вчиненні злочину та не виявив щирого каяття. Тому обставини, що пом`якшують покарання, відсутні. Обставини, що обтяжують покарання, не встановлені також. Аналіз особи обвинуваченого свідчить про те, що ОСОБА_21 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. На його утриманні перебувають малолітні діти. Обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра. Крім того, предметом кримінально протиправних дій є грошові кошти в розмірі 350 євро, що зменшує суспільну шкідливість вчиненого злочину.

З огляду на це суд вважає, що ОСОБА_21 належить призначити покарання у виді штрафу з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням митного контролю. Призначення цих покарань є достатнім для виправлення обвинуваченого. Тому підстави для призначення йому більш суворих покарань у виді арешту та, тим більше, позбавлення волі відсутні.

Крім того, на підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого в дохід держави слід стягнути витрати на проведення судово-технічної експертизи документів в розмірі 3720 гривень 00 копійок.

Речові докази: 4 купюри номіналом 500 євро з номерами X8, X4150663 292, X9, Х9, 10 купюр номіналом 50 євро з номерами Х3, V4, Р3, Р2, V3, V4, Х1, S4, Х3, V5, 2 купюри номіналом 20 євро з номерами UB, RB, 1 купюру номіналом 10 євро з номером UC належить повернути ОСОБА_22 ; речовий доказ - мобільний телефон торгової марки «iPhone 6 128Gb Gold Edition» слід повернути ТОВ «Паво Груп».

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ч.1 ст.369, ст.370, ч.1-ч.2 ст.371, ч.2-ч.3 ст.373, ст.ст.374-375, ч.1 ст.376 КПК України, суд

присудив:

ОСОБА_21 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.368 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25500 гривень 00 копійок, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням митного контролю, строком на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_21 в дохід держави витрати на проведення судово-технічної експертизи документів в розмірі 3720 гривень 00 копійок.

Речові докази: 4 купюри номіналом 500 євро з номерами X8, X, X9, Х9, 10 купюр номіналом 50 євро з номерами Х3, V4, Р3, Р2, V3, V4, Х1, S4, Х3, V5, 2 купюри номіналом 20 євро з номерами UB, RB, 1 купюру номіналом 10 євро з номером UC повернути ОСОБА_22 ; речовий доказ - мобільний телефон торгової марки «iPhone 6 128Gb Gold Edition» повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Паво Груп».

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1