Справа № 199/4546/23
ВИРОК

іменем України

30 травня 2023 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000594 від 17.05.2023 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, не одруженого, на утримані неповнолітніх та не працездатних осіб не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 13.05.2023 приблизно о 17:30 годині разом із раніше знайомим йому потерпілим ОСОБА_5 перебували біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив у ОСОБА_5 в руках належний йому мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A1Os» і в цей момент визначивши мобільний телефон предметом свого протиправного посягання, у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A10s», який належить ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужими майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, під надуманим приводом користування, а саме зателефонувати, попрохав у потерпілого ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy Al0s», не маючи в подальшому наміру його повертати.

ОСОБА_5 , впевнений в добросовісності дій ОСОБА_3 , довіряючи останньому, нічого не здогадуючись про його дійсні наміри, добровільно передав ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A10s».

Доводячи свій кримінально-протиправний умисел до кінця, ОСОБА_3 взяв вказаний мобільний телефон та, утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального проступку зник, розпорядившись в подальшому вказаним мобільним телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на загальну суму 1590 гривень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, надані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_6 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (а.к.п. 16);

- письмова заява потерпілого ОСОБА_5 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні (а.к.п. 17).

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви обвинуваченого та потерпілого є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Визначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні не має неповнолітніх та непрацездатних осіб.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , суд визнає щиросердне каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

На підставі викладеного, враховуючи обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 та відсутність обставин, що обтяжають йому покарання, дані про особу обвинуваченого, та, виходячи із сукупності зазначених обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через приму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Тому саме таке покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженню не обирався.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням експертизи, в сумі 238 гривень 98 копійок.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи в сумі 238 (двісті тридцять вісім) гривень 98 (дев`яносто вісім) копійок.

Речові докази:

- цифровий диск сріблястого кольору DVD-R 1-16 x «Philips» (4,7 gb, 120 min, на якому два відеозаписи з камер відеоспостереження ломбарду «Кредитка», за адресою: м.Дніпро, пр. Мира, 12, датований 16.05.2023 та копію договору про надання фінансового кредиту під заставу № ВП6-0022157-К від 16.05.2023 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- мобільний телефон «Samsung Galaxy A10s», чорного кольору, 32 GB RAM,IMEI 1 НОМЕР_1 , IMEI 2 НОМЕР_2 - повернути за належністю потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1