Справа № 161/7386/23
Провадження № 1-кс/161/2475/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 18 травня 2023 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власників майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування накладеного арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області з клопотанням про скасування арешту з майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської обласної від 17.04.2023.

Клопотання вмотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 квітня 2023 року накладено арешт у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000056 від 07.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України, на майно, яке було вилучене 06-07 квітня 2023 року у результаті огляду транспортних засобів «Mitsubishi Canter» реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 та у результаті огляду транспортного засобу марки «Iveco» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 .

Вважає, що даний арешт накладено з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки власники майна ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не мають жодного процесуального статусу у даному кримінальному провадженні та не є службовими особами, що виключає їхню причетність до кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, а є третіми особами, тому в даному випадку, майно на яке накладено арешт, не є знаряддям та засобом вчинення злочину, яке може бути використане як доказ факту чи обставин зловживання владою або службовим становищем.

Крім того, слідчими Державного бюро розслідувань не надано жодного аргументованого, належного та допустимого факту того, чому дане майно, на яке накладено арешт, має відношення до кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України та слідчий не зазначив конкретних фактичних обставин, які виправдовували б такий спосіб втручання у приватну власність осіб.

Більше того, з моменту вилучення майна до моменту подання даного клопотання, слідчими Державного бюро розслідувань не було здійснено жодної процесуальної дії у даному кримінальному провадженні, що є довготривалим, безпідставним, незаконним обмеженням права приватної власності осіб, які не мають жодного відношення до даного кримінального правопорушення.

Будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження вчинення вказаного злочину саме службовою особою стороною обвинувачення суду не надано. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували службове становище ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , тобто на яких підставах дані особи здійснювали функції службової особи органу державної влади.

Особи, які перевозили дане майно по території Волинської області ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не допитані та показів з приводу походження даного товару не давали. Вилучення майна відбувалось далеко за межами зони митного контролю і через значний проміжок часу.

У зв`язку із чим просить клопотання задовольнити та скасувати накладений арешт.

В судовому засіданні представник власників майна - адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав з підстав наведених у ньому, прокурор заперечив щодо задоволення клопотання у зв`язку із його безпідставністю.

Заслухавши думку учасників судового засідання, кожного зокрема, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підставне і підлягає до задоволення.

Приписами ст. ст. 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому, підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За вимогами ч.ч.2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, в тому числі, збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи з наведеного, дана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, накладеного за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, законного представника, іншого власника чи володільця майна, із можливістю надання особами, що не були присутніми в судовому засіданні і про права та законні інтереси яких вирішено питання судовим рішенням, доказів та матеріалів, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, доведеності перед слідчим суддею їх переконливості.

Положеннями ст.ст. 7, 16 КПК України передбачено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим кодексом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно дост.22 КПК України - кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000056 від 07.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.04.2023 року задоволено клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000056 від 07.03.2023, яке було вилучене 06-07 квітня 2023 року у результаті огляду транспортних засобів.

Судом встановлено, що станом на момент розгляду клопотання відпала необхідність у арешті майна, накладеного ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.04.2023 року, оскільки органами досудового розслідування проведено усі необхідні дії із вказаними речовими доказами.

Крім того, згідно наданих письмових матеріалів клопотання, доведено, що вказане майно належить ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які є добросовісними набувачами майна, що підтверджується наданими в судовому засіданні видатковими накладними №20701 від 07.02.2023 року, №21501 від 15.02.2023 року, №22101 від 22.02.2023 року, №22801 від 28.02.2023 року, №30101 від 01.03.2023 року, рахунками оплати №30901 від 09.03.2023 року, №41101 від 14.03.2023 року, №41701 від 15.03.2023 року, №31701 від 17.03.2023 року, №41901 від 20.03.2023 року, №42701 від 23.03.2023 року та договором поставки №6 від 23.014.2023 року.

Тому заборона користуватися вище вказаним майном є фактично забороною особи реалізувати своє право на власність, а позбавлення будь-якої особи права розпоряджатися чи користуватись своїм майном за умови недоведеності її причетності до вчинення кримінального правопорушення, що розслідуються по даному кримінальному провадженні, та їх невідповідності критеріям ст. 98 КПК України, є втручанням у право мирно володіти своїм майном.

Станом на час розгляду, так як і на момент подання клопотання до слідчого судді, встановленим власникам майна, а саме ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не повідомлено про підозру в рамках кримінального провадження №0000056 від 07.03.2023 і вони ніякого відношення до даного кримінального провадження не мають, тобто власники майна не входять до суб`єкту визначеного ст.170 КПК України, не є службовими особами, тобто не є суб`єктами кримінального правопорушення, передбаченого ст.364 КК України.

Також в судовому засіданні встановлено, що майно на яке накладено арешт, в даному випадку не є предметом кримінального правопорушення та не відповідає критеріям п.4 ч.2 ст.167 КПК України, оскільки доказано, що воно не набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення та відсутні об`єктивні дані, що власники майна вчинили вище вказане кримінальне правопорушення і власники майна не перебувають у статусі підозрюваних.

Таким чином, орган досудового розслідування, за клопотанням якого накладено арешт, не надав слідчому судді будь-яких обґрунтованих заперечень з приводу поданого клопотання, як і не надав належних доказів для беззаперечного висновку щодо необхідності продовження дії арешту майна.

Разом з тим, визнання органами досудового розслідування майна, речовим доказом у даному кримінальному провадженні, не може бути єдиною підставою для арешту майна, оскільки не є визначеною законом підставою для цього.

У справі «Капо проти Бельгії» Європейський Суд вирішив, що в кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення.

На даний час не встановлено, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що майно, є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, можливої конфіскації майна. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є законними володільцями вказаного майна, доведено, що на даний час відпала необхідність у подальшому арешті майна, подальше утримання майна не є співмірним з завданнями кримінального провадження та призводить до порушення розумного балансу між приватно-правовим та публічно-правовим інтересом.

Крім того, досудове розслідування у кримінальному провадженні в рамках якого було накладено арешт на майно, розпочато 07.03.2023 року, вказаний арешт було накладено 17.04.2023 року, що свідчить про достатність часу в органу досудового розслідування на проведення необхідних слідчих дій із майном на яке накладений арешт, тому клопотання про скасування арешту майна підлягає до задоволення, з метою припинення надмірного обмеження у праві користування власністю та скасування арешту не перешкоджає розгляду кримінального провадження по суті та виконанню судового рішення в майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про скасування накладеного арешту на майно, задовольнити.

Скасувати у кримінальному провадженні, що внесено до ЄРДР за №0000056 від 07.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 2 ст. 364 КК України, арешт на майно накладений згідно ухвали слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.04.2023 року, а саме на:

1) холодильник «Полар» модель POBS01EX -1 шт.;

2) духову шафу «Вірпул» модель AMW730/NB 1 шт.;

3) посудомийну машину «Самсунг» модель WW 60F3120 BE 3 шт.;

4) мікрохвильову піч «Самсунг» модель MS23F301TFK 1шт.;

5) газову плитку «Аміка» модель 58GES2 33HZpTaDNA 1 шт.;

6) пральну машину «Бош» модель WAN2017GPL 2 шт.;

7) пральну машину «Бош» модель SMV46KX5SE-1 шт.;

8) пральну машину «Бош» модель WTH850K7PL-1 шт.;

9) пральну машину «Бош» модель WAU24TOGPL-1 шт.;

10) пральну машину «LG» модель F2WT208SOE-2 шт.;

11) пральну машину «LG» модель F4WV308S6TE- 1 шт.

12) телевізор «Самсунг» модель QE85QN90BAT- 1шт.

13) телевізор «Самсунг» модель QE85080BAT-3 шт.

14) телевізор «Самсунг» модель QE75080ВАТ-1 шт.:

15) телевізор «Самсунг» модель QE6SQN900ВТ-1 шт.

16) телевізор «Самсунг» модель QE65Q80BAT-4 шт.;

17) телевізор «Соні» модель 65A95K (XR)- 1 шт.:

18) телевізор «Соні» модель KD-75X85K-1 шт.;

19) телевізор «Соні» модель KD-75X8IK-1 шт.;

20) телевізор «Соні» модель XR-65A90]-1 шт.;

21) телевізор «Філіпс» модель 75PUS8807/12-1 шт.;

22) телевізор «Самсунг» модель UE43CU7172U-3 шт.:

23) телевізор «Самсунг» модель QE55QN85BAT- 1 шт.;

24) телевізор «Самсунг» модель QE65Q67BAU- 1шт.;

25) телевізор «Самсунг» модель UE55AU7172U 3 шт.;

26) телевізор «Самсунг» модель UE50AU7172U 3 шт.;

27) акустичну систему «Самсунг» модель HW-Q930B 2 шт.;

28) акустичну систему «Самсунг» модель HW-Q600B 2 шт.;

29) електричний самокат «MI» Electric Sooter Pro2 6 шт.;

30) електросамокат «Kciomi» Electric Sooter 4 Pro 3 шт.;

31) ноутбук «Асус» модель UX3402Z 2 шт.;

32) ноутбук «Н1» 16-е0502nw 2 шт.;

33) ноутбук «Асер» AN515-58-79ДА 1 шт.;

34) ноутбук «Леново» Idea Pad Gaming3 1 шт.;

35) ігровий джойстик «Xbox» модель 1914 1 шт.;

36) принтер «HP» Tank Smart 670 2 шт.;

37) кавоварку «Делонгі» модель ECAM370.70.SB EX:4 1 шт.;

38) кавоварку «Gaggia» - 1 шт.;

39) кавоварку «Бош» - 1 шт.;

40) кавоварку «Меліта» модель F83/0-002 1 шт.;

41) кавоварку «Меліта» модель F85/0-101 1 шт.;

42) робот-пилосос «Dreame Bot D9MAX» - 4 шт.;

43) робот-пилосос «Dreame Bot L10PRO» - 1шт.;

44) пилосос «Dreame Bot W10» - 3 шт.;

45) мийку «Керхер» К7 Power Home 1 шт.;

46) мотоцикл без коліс «Sherco» номер рами НОМЕР_3 1 шт.;

47) комплектуючі до мотоцикла «Sberco» - лапка для запуску двигуна, лапка задніх гальм, пластикові елементи захисту, які знаходяться в коробці;

48) мастила «Valvadine» - 2 банки по 1 л.;

49) мастило «Nils» - 1 банка об`ємом 2 літри;

50) стайлер «Dyson» HS05 1 шт.;

51) магазин для набоїв 5.56Х45NATO 30 шт.;

52) автозапчастини: решітка радіатора «МВ» арт. А (1 шт.), патрубок «МВ» А (1 шт.), патрубок «МВ» (1 шт.), трос коробки передач АКПП «МВ» А64 (2 шт.), масляний фільтр «МВ» A ( 10 шт.), запчастина «MB» А (Ішт.), полу вісь «GSP 77» ( 1 шт.);

53) м?які іграшки ТМ «Bukowski» - 8 коробок;

54) одяг торгової марки «ZARA» - 22 коробки та 3 паперові пакети;

55) одяг торгової марки « Pulls Bear» - 3 пакети;

56) одяг торгової марки «Massimo Dutti" - 12 коробок та 2 пакети;

57) взуття торгової марки «Oishoa» - коробки;

58) коробку, у якій міститься одяг торгової марки «ZARA», пакети та коробки з одягом торгової марки «ZARA»;

59) монітор марки «L.G» 27MDSKL- 1 шт.;

60) електросамокат «Kciomi» Electrie Sooter 4 Pro - 2 шт.;

61) робот-пилосос «Dreame Bot WI0 - 1 шт.;

62) принтер «Кенон» MF 3010 - 1 шт;

63) кавомашину «Меліта» Passione OT модель F53/1-102 - 1 шт.;

64) кавомашину «Меліта» Сі Koffee Intelligance - 1 ш.;

65) кавомашину «Меліта» Ci Touche модель F63/0-101 - 1 шт.;

66) крило до автомобіля «Mercedes Benz» арт. 992150005.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1