УХВАЛА

01 травня 2023 року

м. Київ

справа № 552/4293/22

провадження № 51-2562ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року щодо нього,

встановив:

У касаційній скарзі засуджений порушує питання про перевірку вказаного судового рішення у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу захисником подано без додержання вимог пунктів 1, 3, 4, 5 ч. 2, ч. 5 вказаної статті.

За п. 1 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначається найменування суду касаційної інстанції.

Згідно ч. 3 ст. 33 КПК кримінальне провадження у касаційній інстанції здійснює Верховний Суд, однак всупереч зазначеним вимогам закону касаційна скарга засудженого адресована до Касаційного суду Верховного Суду України.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі необхідно зазначити судові рішення, що оскаржуються.

Однак, засуджений у вступній частині касаційної скарги вказує на оскарження ним ухвали Полтавського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року, яку у прохальній частині скарги просить скасувати, тоді як у мотивувальній частині касаційної скарги зазначає

про ухвалення 05 квітня 2023 року судом апеляційної інстанції вироку щодо нього, чим допустив суперечності. При цьому копію оскарженого судового рішення до касаційної скарги на виконання вимог ч. 5 ст. 427 КПК України засуджений не додає,

що з огляду на вищенаведене перешкоджає суду касаційної інстанції визначитись

з предметом перевірки у касаційному порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень

при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, засуджений

у мотивувальній частині касаційної скарги не наводить конкретних порушень закону, допущених судом апеляційної інстанції під час постановлення оскарженого судового рішення, які відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК з урахуванням положень статей 412-414 цього Кодексу є підставами для його скасування.

Крім того, засуджений у своїй скарзі, не погоджуючись з призначеним йому покаранням, лише формально посилається на його суворість, при цьому не наводить доводів щодо його явної несправедливості з огляду на приписи ст. 414 КПК.

Не містить касаційна скарга і доводів на обґрунтування істотних порушень кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність з урахуванням положень статей 412, 413 КПК, про які засуджений зазначає у прохальній частині скарги, як про підстави для скасування оскарженої ухвали.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК укасаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.

Положеннями ст. 436 КПК визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Однак, вимоги засудженого про скасування ухвали апеляційного суду та залишення

без змін вироку суду першої інстанції щодо нього не узгоджуються з вищенаведеними положеннями ст. 436 КПК.

З огляду на це засуджений має чітко зазначити у прохальній частині касаційної скарги, яке саме рішення повинен прийняти Суд з урахуванням положень вказаної статті.

Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу засудженого без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків,

що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, не додано усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Полтавського апеляційного суду від 05 квітня 2023 року щодо нього залишити без руху і надати йому строк для усунення недоліків - п`ятнадцятьднів із дня отримання копії ухвали.

У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3