Справа № 276/1227/23
Провадження по справі№ 1-кп/276/110/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Володарсько-Волинського районного суду кримінальне провадження № 0000209. по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Березівка Володарсько-Волинського району Житомирської області, зареєстрований та проживаючий в АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, судимого 25.01.2023 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Повторно, 05.06.2023 близько 01 год. 00 хв. у ОСОБА_4 , який достовірно знав, що в Україні введено воєнний стан, та який перебував неподалік домоволодіння по АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна із вказаного домоволодіння, належного ОСОБА_6 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, у вказаний день, час та місці, ОСОБА_4 , переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає та вони не будуть помічені власником та сторонніми особами, через незачинену хвіртку воріт проник на територію домоволодіння по АДРЕСА_2 , та в подальшому через незачинені вхідні дерев`яні двері веранди будинку вказаного домоволодіння, проник до її середини.

Надалі, перебуваючи в середині веранди вказаного будинку ОСОБА_4 із поверхні столу викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А31» в корпусі червоного кольору, вартістю 4440 грн. 00 коп., належний ОСОБА_6 та з викраденим мобільним телефоном покинув місце вчинення злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 4440 грн. 00 коп.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю, підтвердив викладені в обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, зазначив, що дійсно на початку червня 2023 року близько першої години ночі йшов до себе до дому через село Грушки та побачив, що в одному із будинків горить світло, вирішив зайти попросити підкурити та взяти поїсти, так як був голодний. Зайшовши до веранди будинку через двері, які не були зачинені, побачив, що у веранді нікого немає, а на столі лежить мобільний телефон Самсунг, який забрав із собою та покинув вказане домоволодіння. Пройшовши далі, заховав мобільний телефон під деревом біля села Торчин Житомирського району. Через декілька днів йому зателефонувала потерпіла та він розказав їй, де заховав телефон. У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється, запевнив суд що в подальшому подібних дій вчиняти не буде.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Суд не бачить перешкод до проведення судового засідання і ухвалення за його результатами відповідного рішення за відсутності потерпілої сторони, з огляду на положення ст. 325 КПК України.

Окрім показань обвинуваченого ОСОБА_4 його вина у вчиненні злочину підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 13.06.2023 року від ОСОБА_6 , яка попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України, про те, що в період часу з 04.06.2023 по 05.06.2023 невідома особа з її домоволодіння викрала мобільний телефон «Samsung» моделі «А31»;

- протоколом огляду місця події від 14.06.2023 року з фототаблицями, згідно якого оглядом місця події є територія домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , та потерпіла вказала на місце у веранді будинку, де лежав викрадений мобільний телефон;

- протоколом огляду предмету від 16.06.2023 року, згідно якого слідчим оглянуто мобільний телефон марки «Samsung» моделі «А31» в корпусі червоного кольору;

- висновком судової товарознавчої експертизи №2872 від 22.06.2023 з доданими ілюстративними таблицями, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону марки «Samsung» моделі «А31» в корпусі червоного кольору, придбаного у 2020 році, станом на 05.06.2023 становить 4440 грн.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 30.06.2023 року та відеозаписом до нього, згідно якого, підозрюваний ОСОБА_4 показав місце за адресою АДРЕСА_2 у приміщенні веранди будинку, де лежав мобільний телефон, який він 05.06.2023 року забрав з собою та пішов в напрямку с. Торчин.

Проведеним у судовому засіданні дослідженням доказів судом встановлено, що надані стороною обвинувачення докази є достовірними та достатніми, оскільки в цілому не протирічать один одному, а навпаки доповнюють один одного щодо обставин вчинення злочину, мотиву та форми вини обвинуваченого та у своїй сукупності надають можливість суду зробити висновок про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні поза розумним сумнівом у передбаченому законом порядку. При цьому суд враховує всю сукупність як об`єктивних так і суб`єктивних обставин вчинення злочину.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановленою та доведеною, і його дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням в житло.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд, зокрема, враховує особу ОСОБА_4 , який вчинив умисний злочин в період іспитового строку, на обліку лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо. ОСОБА_4 перебуває на обліку лікаря психіатра з діагнозом «легке слабоумство внаслідок органічного ураження ЦНС», проте згідно висновку судово-психіатричної експертизи від 27.06.2023 як на момент вчинення інкримінованого злочину, так і на даний час може усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними та застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до положень ст.66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи наведені вище обставини, з урахуванням характеру та ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 злочину, даних про особу обвинуваченого, наявності пом`якшуючих відповідальність обставин, вислухавши думку прокурора, зокрема те, що обвинувачений вчинив новий умисний злочин під час іспитового строку, тому суд приходить до переконання про не можливість застосування до обвинуваченого вимог ст.ст. 69 та 75 КК України, а його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Згідно ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком, тому для остаточного призначення покарання суд має застосувати приписи ст.71 КК України.

Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (з подальшими змінами та доповненнями) невідбутою частиною покарання за попереднім вироком треба вважати покарання, від відбування якого особу звільнено з випробуванням (статті 75, 79, 104 КК України). У разі, коли особа була засуджена до арешту або позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням або була звільнена від відбування покарання умовно-достроково і в період іспитового строку або строку умовно-дострокового звільнення вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання.

Оскільки вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.01.2023 року ОСОБА_4 було призначене покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років,зі звільненням на підставі ст.ст. 75,76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, суд на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує не відбуту частину покарання за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.01.2023 і призначає обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі.

Оскільки обвинуваченому судом призначається покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК, а саме: ризик переховування від суду для уникнення відбування покарання та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки після засудження ОСОБА_4 , останній на шлях виправлення не став та вчинив інші кримінальні правопорушення. Зазначені ризики унеможливлюють застосування менш суворого запобіжного заходу. Строк дії запобіжного заходу слід встановити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж два місяці із дня ухвалення вироку суду.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні. Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У ХВ А Л И В :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 місяці.

З урахуванням ч. 1 ст. 71 КК України до цього покарання частково приєднати не відбуту частину покарання, що призначене вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.01.2023, і остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного його затримання в порядку виконання даного вироку.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши останньому залишати вказане місце проживання. Строк дії запобіжного заходу встановити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж два місяці із дня ухвалення вироку суду, тобто до 3 жовтня 2023 року.

Речові докази:

-мобільний телефон торговельної марки «Samsung» моделі «А31» в корпусі червоного кольору, який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити їй як власнику.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1