УХВАЛА

05 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 229/474/22

провадження № 51-5224ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року з доданою до неї заявою

про поновлення строку на касаційне оскарження,

встановив:

Зі змісту касаційної скарги убачається, що засуджений не погоджується з вказаним судовим рішенням та порушує питання про його перегляд у касаційному порядку. У заяві, доданій до касаційної скарги, засуджений просить поновити йому строк на касаційне оскарження вказаного судового рішення.

Обґрунтовуючи зазначену заяву, засуджений стверджує, що копію вироку апеляційного суду отримав лише через 3 місяці після його проголошення, а в слідчому ізоляторі йому дали лише розписатися, при цьому жодних документів не надали. Зазначає, що з текстом оскарженого вироку ознайомився на електронному сайті в установі відбування покарань лише 02 серпня 2023 року. З огляду на наведене просить вважати касаційну скаргу поданою без порушення строків на касаційне оскарження.

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, колегія суддів вважає,

що у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення необхідно відмовити, а касаційну скаргу повернути засудженому у зв`язку

з таким.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що насамперед забезпечується право

на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.

Відповідно до правил ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України

(далі - КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.

Правило дотримання тримісячного строку для подання касаційної скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу. Це правило надає сторонам кримінального провадження достатній строк для роздумів, у межах якого вони зобов`язані (мають право) вчинити процесуальну дію, чітко визначити свої аргументи та окреслити власну правову позицію.

Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК. За ч. 4 вказаної норми процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

При цьому правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене ст. 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.

Як убачається з матеріалів провадження за касаційною скаргою, копію вироку Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року засуджений ОСОБА_4 отримав 13 квітня 2023 року, що засвідчив своїм підписом у розписці, яка міститься

в матеріалах кримінального провадження щодо нього, а тому касаційна скарга, датована і підписана ним 18 серпня 2023 року, є такою, що подана із пропуском строку

на касаційне оскарження вищевказаного судового рішення, що засудженим

не заперечується з огляду на його прохання про поновлення зазначеного строку.

Частиною 1 ст. 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Виходячи з системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто

не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.

Однак, жодних причин, які б суд з огляду на вищенаведене міг визнати поважними, засуджений у доданій до касаційної скарги заяві не наводить. Зазначене засудженим

твердження про те, що він отримав копію вироку лише через 3 місяці після його проголошення спростовується вищенаведеною інформацією, наявною у суду касаційної інстанції.

Зважаючи на викладене, підстав для поновлення засудженому строку на касаційне оскарження вищезазначеного судового рішення, колегія суддів не вбачає.

Відповідно до положень п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК у випадку, якщо касаційна скарга подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання

про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи

не знайшов підстав для його поновлення, касаційна скарга повертається.

У зв`язку з вищезазначеним, касаційну скаргу слід повернути засудженому з усіма доданими до неї матеріалами.

Враховуючи викладене та керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у задоволенні його клопотання

про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Дніпровського апеляційного суду

від 13 квітня 2023 року щодо нього.

Повернути засудженому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2023 року щодо нього з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_5