Дата документу 15.06.2023Справа № 643/5209/18
Провадження № 1-кп/554/10/2023
В И Р О К

Іменем України

15 червня 2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001538 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта вища, розлученого, не працюючого, в силу ст. 89 КК України не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 297 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

09 березня 2018 року, приблизно о 10 год 30 хв, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на території Харківського міського кладовища № 3, що в м. Харкові по вул. Академіка Павлова, 88-Б в першому кварталі п`ятого ряду на могилі № 1, на яке прийшов, діючи умисно з корисливих мотивів, демонтував належну потерпілій ОСОБА_5 частину металевої огорожі та хвіртку місця поховання могил ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вартістю 63 грн, заволодівши нею таким чином, маючи намір в подальшому продати її у вигляді брухту чорного металу, чим міг спричинити потерпілій матеріального збитку на вказану суму, однак злочин не був доведений ним до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як його протиправні дії були помічені працівниками кладовища, які їх і зупинили.

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 297 КК України, як закінчений замах на наругу над могилою, тобто замах на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі з корисливих мотивів.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище, наголосивши на повній відповідності дій, вчинення яких йому інкримінується в обвинувальному акті, обставинам, за яких це відбувалося.

Оскільки обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд згідно з вимогами ст. ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 є таким, що не має судимості, визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення і щиро розкаявся в цьому, характеристику його особи, його поведінку, як під час скоєння правопорушення, так і після цього, ставлення до скоєного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, що його обтяжують, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді обмеження волі, вважаючи, що це буде необхідним й достатнім для його виправлення, перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а також соціальної реабілітації.

При визначенні покарання суд також враховує, що обвинувачений не перебуває на обліках у лікаря-нарколога з приводу вживання алкоголю та наркотиків.

При цьому, суд з урахуванням викладеного, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому приходить до висновку про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов по матеріалах кримінального провадження не заявлений.

Мотиви інших рішень

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався та підстав для обрання такого до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати по матеріалах кримінального провадження становлять 286 грн і підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373 та 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 297 КК України і призначити йому основне покарання у виді чотирьох років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік і шість місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави 286 грн процесуальних витрат.

Речові докази, передані на відповідальне зберігання, - повернути за належністю.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_9