Справа № 366/1355/23
Провадження № 1-кп/366/163/23
В И Р О К
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцяс. Феневичі Іванківського району Київської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він вчинив пособництво в підробленні посвідчення водія офіційного документу, що видається державною установою і надає спеціальне право фізичній особі на керування транспортним засобом, з метою його подальшого особистого використання.
Так, ОСОБА_2 , не маючи права на керування транспортними засобами, вирішив придбати посвідчення водія.
У 2022році у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, перебуваючи за місцем свого проживання ОСОБА_2 , діючи умисно з метою підробки невстановленою досудовим розслідуванням особою посвідчення водія, яке згідно Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 року, є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, через мережу Інтернет вступив у злочинну змову з невстановленою органом дізнання особою.
Останній повідомив, що за грошову винагороду у сумі 7000 гривень, він зможе виготовити посвідчення на право керування транспортними засобами на ім`я ОСОБА_2 категорій «А» та «В». При цьому невстановлена особа повідомила про необхідність подання персональних даних, з метою їх розміщення на посвідченні водія, що надає право керування транспортними засобами.
Продовжуючи реалізацію свого злочинного, протиправного умислу, ОСОБА_2 надав вищевказаній невстановленій особі, персональні дані про себе та власне фотозображення в електронній формі, які були використані в подальшому для підробки у невстановленому місці та невстановлений час посвідчення водія категорій «А, В» серії НОМЕР_1 від 19.07.2022 року, на ім`я ОСОБА_2 територіальним сервісним центром МВС № 8042 (згідно відомостей у самому документі), тобто ОСОБА_2 надав засоби та сприяв підробленню посвідчення водія, достовірно знаючи, що не вчиняв визначених законодавством дій щодо отримання посвідчення водія.
Через кілька днів невстановлена особа виготовила та надіслала поштовим зв`язком ОСОБА_2 для подальшого використання посвідчення водія серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами категорії «А» та «В» на ім`я ОСОБА_2 , бланк якого не відповідає за способом друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника України.
Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у пособництві в підробленні посвідчення з метою його використання, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.
А також, ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він використав завідомо підроблений документ за наступних обставин.
Так, 20.04.2023 року, близько 14 години, ОСОБА_2 , перебуваючи на узбіччі вул. Соборна в с. Феневичі Вишгородського району Київській області, знаходячись за кермом та користуючись транспортним засобом марки «АЗЛК-2140» із реєстраційним номером НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції.
Під час зупинки та перевірки документів працівниками поліції ОСОБА_2 в порушення вимог Постанови Кабінету Міністрів України №844 «Про затвердження зразків бланків і технічних описів бланків національного та міжнародного посвідчень водія, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тимчасового реєстраційного талона транспортного засобу та зразка розпізнавального автомобільного знаку України та внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 16.09.2020 року, усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_1 на його ім`я завідомо підроблене, на вимогу працівників поліції надати документи, що посвідчують право керування транспортним засобом, достовірно знаючи, що посвідчення водія він не отримував у встановленому законом порядку, розуміючи суспільно небезпечний характер свого діяння, з метою підтвердження права керування транспортним засобом, пред`явив його на законну вимогу працівника поліції інспектора сектору реагування патрульної поліції ВП №1 лейтенанта поліції ОСОБА_3 , тобто використав завідомо підроблений документ посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_2 , яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території країни виробника України.
Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Судом встановлено, що відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_2 , у присутності захисника ОСОБА_4 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вони будуть позбавлені права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
ОСОБА_2 , у присутності захисника ОСОБА_4 , добровільно, надав письмову заяву про беззаперечне визнання своєї винуватості, згоду із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною 2 ст. 302 КПК України та згодою з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Враховуючи наведене, відповідно до положень ст. 382 КПК України, на підставі документів, які засвідчують беззаперечне визнання ОСОБА_2 своєї винуватості, розгляд даного обвинувального акту здійснюється у спрощеному провадженні, за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.
Суд вважає доведеним зазначене вище обвинувачення, оскільки встановленні органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження, повністю знайшли своє підтвердження наданими до суду письмовими доказами за матеріалами досудового розслідування:
- витягами з ЄРДР про подію /а.с.15, 19, 24/;
- заявою ОСОБА_2 про добровільну видачу посвідчення водія /а.с.29/;
- протоколом огляду місця події від 20.04.2023 з фототаблицями до нього, об`єктом огляду якого являється посвідчення водія серії НОМЕР_1 , яке добровільно надав ОСОБА_2 /а.с. 30-34/, які визнано речовим доказом /а.с. 61, 62/;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_5 /а.с. 35-38/;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 /а.с. 39-42/;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_3 /а.с. 43-46/;
- постановою про призначення судово-технічної експертизи документів від 21.04.2023 року /а.с. 52-53/;
- поясненнями ОСОБА_2 від 21.04.2023 року та протокол допиту ОСОБА_2 від 10.05.2023 року /а.с. 67-68, 77-79/.
Таким чином, суд вважає, що надані докази отримані в передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, які мають значення для кримінального провадження та такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а тому суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, провина обвинуваченого знайшла своє підтвердження й доведена повністю поза розумним сумнівом.
Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_2 винним у вчиненні вищезазначених кримінальних проступків, а його умисні дії, що виразилися у пособництві у підробленні посвідчення водія, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яка надає права з метою використання його підроблювачем та у використані завідомо підробленого документу, вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, а також відношення обвинуваченого до скоєного.
Щире каяття суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
Враховуючи вищенаведені обставини, характер вчинених кримінальних правопорушень, наслідки скоєного, особу обвинуваченого, а також його відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_2 необхідно призначити покарання, передбачене санкціями ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде в даному випадку законним та справедливим, відповідатиме загальним засадам призначення покарання та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Вирішуючи питання про відшкодування документально підтверджених процесуальних витрат, пов`язаних з залученням експерта при проведені експертизи по кримінальній справі, суд, враховуючи ступень вини та майновий стан обвинуваченого, вважає необхідним покласти їх на обвинуваченого ОСОБА_2 в повному обсязі.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч.9 ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст.174, 368, 370-371, 373-376, 381-382 КПК України, суд
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.
Призначити ОСОБА_2 покарання:
- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
З урахуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_2 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року випробувального терміну не скоїть нового кримінального правопорушення, зобов`язавши його відповідно до п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_7