У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01"червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2023 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калінінград російської федерації, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-підозрюваного за ч. 4 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2023 року продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 травня 2023 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт стверджує, що в діях підозрюваного відсутні ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1, ч.6 ст.111-1 КК України. Вважає не обґрунтованою підозру ОСОБА_6 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.

Окрім того, вважає недоведеними ризики, які враховані слідчим суддею при прийнятті рішення.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, щодо підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000434 від 25.11.2022.

Задовольняючи клопотання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1 КК України, є обґрунтованою.

Окрім того, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведені ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК. Слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від 10 до 12 років, та яке спрямоване проти основ національної безпеки України.

Крім того, підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою відмови від показань чи їх спотворення, та вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжити кримінальні правопорушення проти основ національної безпеки шляхом збирання забороненої інформації, в тому числі і щодо ЗСУ.

Слідчий суддя, врахувавши дані про особу підозрюваного, ступінь тяжкості злочинів, у яких він підозрюється, в тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, вважав виправданим застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не зможе запобігти встановленим та доведеним ризикам.

Крім того, з урахуванням обставин справи, посилаючись на положення ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину проти основ національної безпеки України слідчий суддя не визначив підозрюваному розмір застави.

Позиції учасників судового провадження.

Підозрюваний та захисник підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційних скаргах доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення відповідає.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Як передбачено ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

Висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.

При розгляді зазначеного судового провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Питання щодо обгрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.111-1, ч.6 ст.111-1 КК України, знайшло своє підтвердження під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В матеріалах провадження відсутні дані, які б спростовували обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Отже, наведені апелянтом доводи про необґрунтованість підозри, є передчасними.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, то слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку, що ризики, які встановлені слідчим суддею під час вирішення питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися.

Існування ризиків, які встановлено при обранні запобіжного заходу, слідчим суддею належним чином вмотивовано, і наведено переконливі мотиви щодо того, що вони не зменшилися та виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою.

Суд погоджується із доводами слідчого судді та наголошує, що в зазначеному кримінальному провадженні, враховуючи тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному, ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, продовжують існувати ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом не встановлено.

Слідчий суддя дійшов правильного висновку про неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Також, слідчий суддя при прийнятті рішення обгрунтовано врахував, що на даний час слідчим не проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії для отримання доказів, які в подальшому можуть бути використаними під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 179 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадження щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5,260,261,437-442 КК України.

Колегія суддів вважає правильними висновки слідчого судді про відсутність підстав для визначення застави, з огляду на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.111-1, ч.6 ст.111-1 КК України.

З урахуванням встановлених під час апеляційного розгляду обставин, суд вважає, що вимоги захисника про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу менш суворого, ніж тримання під вартою, не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 квітня 2023 року щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3