Справа № 643/7880/23
Провадження № 1-кс/643/1031/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2023 м.Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 07.08.2023,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до суду з клопотанням у якому просить: накласти арешт на транспортний засіб легковий седан «ВАЗ 2109», легковий седан сірого кольору, д/н НОМЕР_1 ., ключі та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , яке було вилучено 07.08.2023 в період часу з 09 год. 35 хв. до 10 год. 00 хв., під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Івана Камишева, 39, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування; вирішити питання щодо місця зберігання вилученого майна.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилась, разом з клопотанням подала заяву у якій просила клопотання задовольнити та розглянути без її участі.

Володілець вилученого майна відповідно до клопотання ОСОБА_5 подав заяву у якій проти задоволення клопотання не заперечував.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З поданого клопотання та доданих до нього документів вбачається, що у провадженні сектору дізнання Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області знаходиться кримінальне № 0000633 від 07.08.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст.290 КК України.

Так, 07.08.2023 до ХРУП №2 надійшла інформація від служби 102, про те, що 07.08.2023 близько 09:00 за адресою: м. Харків, вул. Івана Камишева, 39 працівниками УПП було зупинено транспортний засіб "ВАЗ 2109", сірого кольору днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому виявлені явні ознаки підробки, заміни №кузову, свідоцтво про реєстрацію також має ознаки підробки.

07.08.2023 в період часу з 09 год. 35 хв. до 10 год. 00 хв. дізнавачем СД Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Івана Камишева, 39, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було вилучено: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , видане МРЕВ м. Кобеляцьке ДАІ ГУ УМВС України, на автомобіль «ВАЗ 2109», легковий седан сірого кольору, д/н НОМЕР_1 , з написом на бланку, на лицевій стороні на ім`я « ОСОБА_4 », зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , інші будь-які анкетні дані на громадянина відсутні, також на зворотній стороні бланка свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу мається напис Особливі відмітки «Довідка-рахунок №ДКП, m.n. НОМЕР_3 від 25.12.1997». Також було вилучено автомобіль «ВАЗ 2109», легковий седан сірого кольору, д/н НОМЕР_1 рік випуску 1993, та ключі від автомобіля.

Відповідно до рапорту інспектора управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ст. лейтенанта поліції ОСОБА_7 , 07.08.2023 екіпажем 5001 у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , за адресою: м. Харків, вул. Івана Камишева, 39, було зупинено ТЗ «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу з ознаками підробки згідно бази ІПНП, а саме серія НОМЕР_2 належить іншому транспортному засобу та має розбіжності в особливих відмітках. Під капотом виявлено ознаки втручання в цілісність номерного кузова. Також виявлено заміну заклепок номерної таблички кузова.

У письмових поясненнях ОСОБА_5 повідомив, що придбав авто у жовтні 2022 у перекупа за 20 000 гривень, без переофермлення.

Прокурор зазначає, що наразі існують достатні підстави вважати, що вилучене в ході огляду місця події свідоцтво про реєстрацію т.з. НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , є предметом вчинення кримінального проступку та разом із самим транспортним засобом легковим седаном «ВАЗ 2109», сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , та ключами від нього можуть бути доказом факту та обставин, що встановлюються. Для встановлення цього факту необхідно провести комплекс слідчих та процесуальних дій, відповідних експертиз серед яких криміналістичне дослідження документу, що його супроводжує, що потребує певного часу. Повернення цього майна може зашкодити подальшому досудовому розслідуванню, призвести до їх приховування або знищення.

Відповідно п.7. ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні ; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, а згідно вимог п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя приходить до переконання у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, містить у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення досудового розслідування, зокрема огляду вилученого майна та проведення відповідних судових експертиз, тощо. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативних наслідків арешту майна судом не встановлено.

Що стосується клопотання прокурора про визначення місця зберігання майна, слід зазначити, що вирішення цього питання знаходиться у виключній компетенції сторони обвинувачення. Більше того, розгляд даного питання не передбачений ч.5 ст.173 КПК України при задоволенні клопотання про накладення арешту на майно.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

З метою збереження речових доказів накласти арешт на транспортний засіб легковий седан «ВАЗ 2109», легковий седан сірого кольору, д/н НОМЕР_1 ., ключі та свідоцтво про реєстрацію даного транспортного засобу НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_4 , яке було вилучено 07.08.2023 у період часу з 09 год. 35 хв. до 10 год. 00 хв., під час проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Івана Камишева, 39, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1