Справа № 598/904/18
провадження № 1-кп/598/8/2023
УХВАЛА

"10" липня 2023 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника ОСОБА_5 , інших учасників судового провадження: представників потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Збаражі кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.121, ч.1 ст.286 КК України,

встановив:

В Збаразькому районному суді Тернопільської області перебуває на розгляді кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121, ч.1 ст.286 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_5 заявив клопотання про призначення повторної комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи, мотивуючи це тим, що на даний момент, після дослідження в судовому засіданні висновків експертів та допиту експертів, не усунуті розбіжності та достовірно не встановлений механізм отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_8 та об`єктивні обставини їх отримання, що унеможливлює фактичного встановлення об`єктивної істини по справі, що суперечить основним засадам кримінального судочинства. Оскільки для з`ясування даних обставин необхідні спеціальні знання, тому просить призначити в справі вказану експертизу, проведення якої доручити експертам Львівського НДІСЕ, на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Яка причина смерті ОСОБА_8 та коли настала його смерть?

2. Які тілесні ушкодження виявлено у потерпілого ОСОБА_8 , їх характер, локалізація та механізм утворення?

3. Яка послідовність виникнення виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_8 ?

4. Враховуючи характер, локалізацію та механізм утворення тілесних ушкоджень, знайдених на тілі трупа ОСОБА_8 , а також характер, локалізацію та механізм утворення пошкоджень та слідів, знайдених на одязі та взутті потерпілого ОСОБА_8 , а також на автомобілях «NISSAN-MURANO ЗНГ», р.н. НОМЕР_1 , та «CHEVROLET-NIVА», р.н. НОМЕР_2 , яким могло бути взаємне розташування потерпілого ОСОБА_8 та автомобіля у момент їх первинного контактування при наїзді, у якому положенні до транспортного засобу міг перебувати потерпілий ОСОБА_8 у момент первинного контактування та яким був механізм такого контактування, якою стороною тіла був повернутий потерпілий ОСОБА_8 , по відношенню до транспортного засобу в момент первинного контакту з ним, рухався чи стояв потерпілий ОСОБА_8 , в момент первинного контакту з транспортним засобом?

5. Який механізм отримання гвинтоподібного перелому правої ноги потерпілим ОСОБА_8 .? Чи міг він бути отриманий за обставин, які вказані в обвинувальному акті та при наявності пошкоджень на одежі та взутті лише на лівій нозі (відповідно до висновку судово - медичних експертиз речових доказів)?

6. Чи міг потерпілий ОСОБА_8 після отримання вищевказаного перелому опинитися на капоті автомобіля чи, навпаки, його буде відкинуте в протилежну сторону від автомобіля?

7. Чи наявні будь - які сліди чи інші об`єктивні дані, які б вказували на переміщення тіла потерпілого ОСОБА_8 на капоті автомобіля «NISSAN-MURANO », р.н. НОМЕР_1 ?

8. Чи міг відбутися наїзд транспортного засобу на потерпілого ОСОБА_8 при обставинах, які вказує свідок ОСОБА_9 , під час допиту 21.09.2015 року та слідчого експерименту 06.04.2016 року?

9. Чи міг потерпілий ОСОБА_8 опинитись та втриматись на капоті автомобіля, під час його руху, протягом 700 метрів, за умови отримання закритого «гвинтоподібного» перелому тіла правої великогомілкової кістки та за обставин, на які вказує свідок

ОСОБА_9 під час проведення за його участю слідчого експерименту від 06.04.2016 року?

10.Чи міг потерпілий ОСОБА_8 опинитись на лівій стороні дороги за умови перебування його на капоті автомобіля (про що свідчать результати протоколу огляду місця події, а також підтверджується показами свідка ОСОБА_9 та результатами проведеного за його участі слідчого експерименту) після здійснення гальмування та різкої зміни траєкторії руху автомобіля ліворуч, як вказано в обвинувальному акті?

11. Чи могли бути отримані виявлені у потерпілого ОСОБА_8 тілесні ушкодження при знаходженні його в самому автомобілі «CHEVROLET-NIVA» та при неодноразовому, умисному зіткненні з автомобілем « NISSAN-MURANO» та можливому випадінні із автомобіля з подальшим потраплянням його на підлягаюче покриття дороги?

12. Чи відповідають об`єктивним обставинам справи підсумки, які зазначені у висновках експертів № 708 від 24.10.2015р. та № 001/5-717/15 від 30.09.2016р. щодо механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_10 ?

13. Чи відповідають об`єктивним обставинам справи підсумки, які зазначені у висновку експертів № 039-18 від 23.07.2018р. щодо механізму отримання тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_10 .?

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення повторної комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення даного клопотання та вважає його безпідставним та надуманим.

20 червня 2023 року на адресу суду від представників потерпілих адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_6 надійшло письмове спільне заперечення на клопотання захисника про проведення повторної комплексної судово-медичної і транспортно-трасологічної експертизи, в якій вони просять у задоволенні клопотання захисника про призначення в кримінальному провадженні №0000250 повторної комплексної судово-медичної і транспортно-трасологічної експертизи відмовити. При цьому, посилаються на те, що вказане клопотання не підлягає до задоволення у зв`язку з його невідповідністю обставинам кримінального провадження та вимогам кримінального процесуального закону, а також іншим нормативно-правовим актам з питань судово-експертної діяльності, оскільки більшість запитань, які захисник пропонує поставити на вирішення повторної комплексної експертизи, не є спільними (інтеграційними) для дослідження судово-медичним експертом та транспортним трасологом. Зокрема вказують, що виключно до компетенції судово-медичного експерта належать вже досліджені експертами при проведенні попередніх експертиз запитання №1, 2, 3, 7 щодо причини смерті ОСОБА_8 , а також щодо характеру, локалізації та механізму утворення тілесних ушкоджень, послідовності їх утворення. Питання № 4, 5, 7 в частині дослідження одягу та взуття не належать до компетенції судово-медичного експерта чи експерта-транспортного трасолога. Крім того, вказані запитання вже досліджувались судово-медичним експертом-криміналістом при проведенні інших експертиз. Вирішення питань № 6,8,9,10 не належить ні до компетенції судово-медичного експерта, ні до компетенції експерта-транспортного трасолога. Із формулювання запитання № 7 не вбачається, які саме об`єктивні дані сторона захисту пропонує дослідити експертним шляхом. Запитання №11 здобутими у кримінальному провадженні доказами не обумовлене і побудоване виключно на припущеннях захисника. У запитаннях № 12 та № 13 пропонується дати оцінку висновкам інших експертиз, що не відповідає вимогам чинного законодавства, яке регулює порядок призначення і проведення судових експертиз. Також зазначили, що розбіжності, які були виявленні у висновках проведених під час досудового розслідування експертиз, були усунуті шляхом допиту в судовому засіданні експертів, які роз`яснили свої висновки і причини розбіжностей.

Представники потерпілих-цивільних позивачів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні клопотання захисника про призначення повторної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи, пославшись при цьому на обставини, що викладені у їх спільному письмовому запереченні.

Ознайомившись із даним клопотанням та думкою учасників судового провадження, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання виходячи із наступного.

Так, відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Питання щодо належності та допустимості доказів наведені в ст. 85-88 КПК України.

Згідно ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч.1 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Відповідно до ч.1 ст.242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Згідно п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 р. «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи.

У п.17 вказаної Постанови визначено, що при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: - чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; - чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; - компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; - достатність поданих експертові об`єктів дослідження; - повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; - узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; - обгрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Як вбачається з матеріалів справи в ході досудового розслідування проведено ряд експертиз, в тому числі судово-медичні експертизи, судову трасологічну експертизу, судово-медичні експертизи речових доказів, судові інженерно-транспортні експертизи, комплексну судово-медичну та транспортно-трасологічну експертизу, судову автотехнічну експертизу, які були досліджені в судовому засіданні. Підстав не довіряти висновкам експертів, які були попереджені про кримінальну відповідальність згідно ст.ст.384 та 385 КК України, у суду немає.

В той же час, для з`ясування причин розбіжності в висновках експертів, що стосуються одного і того самого предмета чи питання дослідження, останні відповідно ст.356 КПК України, для роз`яснення свого висновку можуть бути допитані в суді.

В судовому засіданні було допитано ряд експертів, які надали роз`яснення наданих ним висновків, в тому числі відповідали на питання сторони захисту, а також зазначили, що при проведенні експертиз та наданні висновків ними були використані вихідні дані, зазначені слідчим у постанові про призначення експертизи.

Жодний даних, які б свідчили про необґрунтованість висновків проведених експертиз матеріали справи не містять та не наведені захисниками в обгрунтування призначення повторної комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи. Висновки проведених експертиз є повними, логічними та об`єктивними, надані в межах компетенції експертів, ґрунтуються на методичних рекомендаціях та результатах дослідження даних об`єктів.

З огляду на вище викладене, суд вважає, що в даному випадку захисником не доведено необхідність призначення повторної комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи, а наявні в матеріалах кримінального провадження результати раніше проведених відповідних експертних досліджень можуть бути використані при прийнятті рішення у кримінальному провадженні поряд з іншими доказами, оцінка яким буде дана судом в нарадчій кімнаті, з урахуванням чого в задоволенні клопотання захисника слід відмовити. Встановлення додаткових відомостей, які не покликані на зміну або підтвердження кваліфікації діяння, а також підтвердження або спростування обставин кримінального провадження, не може бути підставою для доручення проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

Також суд наголошує, що в силу вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку, а призначення додаткової експертизи без достатніх на те підстав призведе до невиправданої тяганини та порушення прав і законних інтересів учасників кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.94, 242, 332, 372 КПК України, суд,

постановив:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про призначення повторної комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА