Справа 688/3889/23
№ 1-кс/688/2125/23
Ухвала

про накладення арешту на майно

15 вересня 2023 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0001725 від 09 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Нетішинського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернулась із клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001725 від 09 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 08 вересня 2023 року близько 21 год. 46 хв., знайомий потерпілої на ім`я ОСОБА_5 , перебуваючи по АДРЕСА_1 , без застосування фізичної сили, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, простягнувши руку з вулиці до квартири, через незачинене вікно, відкрито заволодів мобільним телефоном марки «Huawei» чорного кольору, який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місцевій жительці, чим останній було завдано матеріального збитку на суму близько 6 000 грн.

09 вересня 2023 року за даним фактом було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001725 та розпочато досудове розслідування за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

09 вересня 2023 року ОСОБА_7 , добровільно видав мобільний телефон марки «HUAWEI» моделі «РРА-LX2», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_6 , для долучення до кримінального провадження про що написав письмову заяву.

Вищевказане майно постановою слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 від 09 вересня 2023 року визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

У подальшому з метою збереження речового доказу у вказаному кримінальному провадженні, виникла необхідність у його арешті, так як у разі не застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, це може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна та перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Прокурор ОСОБА_4 та слідчий ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд клопотання без їх участі, підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України визначено правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи, що мобільний телефон марки та моделі ««HUAWEI» моделі «РРА-LX2», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , визнано речовим доказом, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, що з метою збереження речових доказів слід накласти арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 подане в рамках кримінального провадження №0001725 від 09 вересня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки та моделі «HUAWEI» моделі «РРА-LX2», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , заборонивши ОСОБА_6 відчужувати, розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ігор ОГОРОДНІК