Справа № 405/4110/23
провадження № 1-кс/405/1961/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2023 м. Кропивницький

cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ТОВ «Моноліт РРА» на рішення слідчого,

ВСТАНОВИВ:

адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ТОВ «Моноліт РРА» звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда зі скаргою на рішення слідчого вказавши, що постановою старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 14.03.2022 року, закрите кримінальне провадження № 0000074 від 24. 03. 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України. Вказану постанову адвокат вважає такою, що винесена з порушенням вимог КПК України, передчасною та необгрунтованою, внаслідок чого просить її скасувати.

У судовому засіданні адвокат надав пояснення, відповідно до яких скаргу підтримав та просив задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву, згідно з якою скаргу просив розглянути без його участі.

Заслухавши пояснення адвоката, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження № 0000074 від 24. 03. 2020 року, слідчим суддею встановлено наступне.

24.03.2020 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.3 ст. 190 КК України, кримінальне провадження № 0000074, орган досудового розслідування: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області.

Згідно з постановою про визначення слідчих у вказаному вище кримінальному провадженні від 01.07.2020 року (том 1, а.к.п. без номера), до групи слідчих, крім інших слідчих входив старший слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого (ч.5 ст. 40 КПК України).

У відповідності до п.19 ч. 1 ст. 3 КПК України сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ч.1 ст. 92 КПК України).

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК України)

Згідно з ч. ч. 1, 3, 5 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Разом з тим, як встановлено з`ясуванням підстав скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ТОВ «Моноліт РРА» на рішення слідчого що закриття зазначеного вище кримінального провадження, слідчим не було виконано всіх слідчих дій, задля виконання задання кримінального провадження, про що свідчать досліджені матеріали кримінального провадження та постанова старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 14.03.2022 року про закриття цього кримінального провадження.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст. 9 КПК України).

Разом з тим, мотивуючи підстави для закриття згаданого вище кримінального провадження, слідчий зробив нічим не обгрунтований висновок щодо наявності підстав для закриття кримінального провадження.

Так, постанова слідчого про закриття кримінального провадження від 14.03.2022 року в переважній більшості містить в собі копію мотивувальної частини рішення Господарського суду, Кіровоградської області від 21.09.2020 року, у справі № 912/936/20 за позовом ТОВ «Моноліт РРА» до ФГ «Ковалевського В.І.» та не є такою, що відповідає положенню ст. 110 КПК України. Тобто, постанова слідчого про закриття кримінального провадження не містить в собі мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, а відтак не вказує на виконання визначеного ст. 2 КПК України завдання кримінального провадження.

Крім того, всупереч ч.2 ст. 93 КПК України, згідно з якою сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом, в обгрунтування постанови про закриття кримінального провадження слідчий не навів жодного доводу про наявність підстав для закриття кримінального провадження, виходячи з приписів вказаної вище статті, лише зазначив, що «…не встановлені будь-які докази, які б свідчили про фактичні обставини здійснення постачання товару та підтверджували обставини здійснення перевезення товару поставленого за спірними видатковими накладними, обставини зберігання та використання цього товару у господарській діяльності покупця, а також факту шахрайських дій з боку Фермерського господарства «Ковалевського Віталія Івановича…».

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України).

Ст. 13 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене, зокрема рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування може бути, зокрема про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора (ч.2 п.1 ст. 307 КПК України).

Отже з вказаним вище висновком слідчого слідчий суддя не погоджується, вважає його передчасним, а рішення таким, що за змістом не відповідає вимогам ст. 110 КПК України та таким, що не містить в собі його обгрунтування та посилання на проведені слідчі дії й не вказує на виконання завдання кримінального провадження, а тому постанова слідчого від 14.03.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000074 від 24. 03. 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, є незаконною та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 369-372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ТОВ «Моноліт РРА» на рішення слідчого - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого ВР ОТЗ СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 від 14.03.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000074 від 24. 03. 2020 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

Кримінальне провадження № 0000074 від 24. 03. 2020 року та дану ухвалу направити до СУ ГУНП в Кіровоградській області для подальшого розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5