Справа № 697/942/20
Номер провадження 1-кп/697/9/2023
У Х В А Л А

Іменем України

10 травня 2023 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Каневі Черкаської області скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 про застосування відносно нього катування нелюдського та такого, що принижує гідність поводження та покарання у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000067 від 26.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Канівського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000067 від 26.03.2018 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду скаргу про застосування відносно нього катування нелюдського та такого, що принижує гідність поводження та покарання.

Подана скарга мотивована тим, що обвинувачений перебуває в Черкаському СІЗО в камері № 35 в якій корисна площа становить 15м2, при цьому в камері перебуває сім осіб з різними інфекційними захворюваннями, що постійно наражає його на небезпеку життя. Площа камери не забезпечує навіть мінімального пересування, а лише змушує постійно знаходитись на спальному місці, що за вісім місяців незаконного перебування під вартою призвело до м`язового знесилення, що призводить до аритмії серця та подальшого підняття тиску. В камері взагалі відсутня вентиляція, а існуюче вікно неспроможне забезпечити чистим повітрям для такої кількості людей. Також в камері постійна підвищена вологість, що призводить до плісняви на стінах та лише сприяє до появи та розмноження туберкульозної палички. Все це істотно погіршило стан його здоров`я. Крім того, як зазначено обвинуваченим у поданій ним скарзі, за халатного відношення працівників карного розшуку Національної поліції м. Черкаси, які не провели тест на коронавірус підселили до слідчого ізолятора хворого на штам «Кракен». Також, за доводами обвинуваченого, в нього відбуваються ниркові приступи, а звернення до медичної частини про проведення повного обстеження та здійснення лікування не призводить до належного реагування, тобто лікування взагалі не надають, що відноситься до нелюдського поводження та порушення всіх норм міжнародних актів про людяність. В слідчому ізоляторі харчування відбувається з неякісних, прострочених та зіпсованих продуктів харчування після прийому яких виникають приступи гастриту та інфекційних розладів шлунку, що призводить до постійних тяжких страждань.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подану скаргу на підставі викладених в ній доводів.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також скаргу ОСОБА_4 підтримала з викладених обвинуваченим підстав.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що подана обвинуваченим скарга є безпідставною та необгрунтованою, а тому в її задоволенні просив відмовити.

Розглянувши скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 , заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Стаття 206 КПК України встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, які в частині перевірки підстав позбавлення особи свободи реалізуються виключно у передбачений цією статтею спосіб.

Відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Як передбачено статтею 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод покладає на державу обов`язок захищати фізичне здоров`я осіб, позбавлених волі.

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 р. № 239/5/104 затверджено порядок взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, який дозволяє проведення медичного огляду обвинувачених.

Пунктом 2.3 зазначеного Порядку передбачено, що медичне обстеження осіб, узятих під варту, здійснюється у разі їх звернення зі скаргою на стан здоров`я за ініціативою лікаря медичної частини СІЗО або адміністрації СІЗО.

Під час медичного обстеження особи, узятої під варту, з метою встановлення діагнозу лікар медичної частини СІЗО використовує дані анамнезу, медичної документації, яка долучена до особової справи, результати огляду, дані лабораторних, рентгенологічних і функціональних методів дослідження. За необхідності керівництво СІЗО подає запит до закладу охорони здоров`я, який надавав медичну допомогу особі, узятій під варту, щодо результатів диспансерного, амбулаторного, стаціонарного нагляду або лікування.

У випадках, коли лікарі медичної частини СІЗО не можуть самостійно встановити діагноз, начальник медичної частини СІЗО подає запит до керівництва СІЗО щодо направлення хворого на лікування до обраного закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку або залучення відповідного лікаря-фахівця закладу охорони здоров`я.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Поряд із цим, відповідно до п. 2.6 зазначеного Порядку, особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. У разі звернення особи, узятої під варту, до лікаря медичної частини СІЗО з проханням про допуск обраного лікаря-фахівця лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Пунктом 2.7 Порядку передбачено, що у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО.

Керівництво СІЗО забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Зазначені вище норми чинного законодавства свідчать про те, що уповноважені особи СІЗО, лікар медичної частини та керівництво, зобов`язані на прохання особи, яка утримується під вартою, обстежити її та надавати належну медичну допомогу, а в разі неможливості вчинити ці дії, самостійно, у межах СІЗО, організувати обстеження особи узятої під варту, згідно зазначеного судом Порядку.

При цьому, винесення судом ухвали в такому випадку не є обов`язковим.

Крім цього, відповідно до п.138 рішення ЄСПЛ від 15.05.2012 року у справі «Каверзін проти України» (Kaverzin v. Ukraine), заява № 23893/03, надання необхідної медичної допомоги особам у місцях тримання під вартою є обов`язком держави (див., наприклад, рішення від 18 грудня 2008 року у справі «Ухань проти України» (Ukhan v. Ukraine), заява № 30628/02, пп. 72- 74, з подальшими посиланнями). Встановлюючи те, чи виконали державні органи свої обов`язки з надання медичної допомоги особі, яка перебуває під вартою і під їхнім контролем, Суд має оцінити якість медичних послуг, наданих такій особі з урахуванням стану її здоров`я та «практичних вимог ув`язнення», і, якщо її було позбавлено адекватної медичної допомоги, з`ясувати, чи становило це нелюдське і таке, що принижує гідність, поводження на порушення статті 3 Конвенції (див. рішення у справах «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), заява №3456/05, п.78, від 4 жовтня 2005 року «Алексанян проти Росії» (Aleksanyan v. Russia), заява №46468/06, п.140, від 22 грудня 2008 року, і «Алексеєнко проти Росії» (Yevgeniy Alekseyenko v. Russia), заява №41833/04, п.104, від 27 січня 2011 року).

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 , який утримується під вартою у ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» заявляє про його неналежне лікування в умовах СІЗО, суд дійшов висновку, що з метою недопущення порушення прав обвинуваченого ОСОБА_4 на отримання необхідної медичної допомоги та визначення можливості утримання останнього в умовах тримання під вартою, необхідно зобов`язати начальника Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» та начальника медичної частини Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» забезпечити невідкладне проведення повного медичного обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для встановлення наявних захворювань та надання йому необхідної медичної допомоги, в тому числі із можливістю залучення відповідних лікарів-фахівців, з дотриманням вимог «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерством охорони здоров`я України №239/5/104 від 10 лютого 2012 року.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 11 КПК України, забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

Статтями 8, 9 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 28 Конституції України, кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому. нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону України «Про попереднє ув`язнення», адміністрація місць попереднього ув`язнення зобов`язана створити особам, взятим під варту, необхідні житлово-побутові умови відповідно до встановлених норм, забезпечити їх харчуванням та медичним обслуговуванням.

ЄСПЛ у своїх рішеннях наголошував, що відповідно до статті 3 Конвенції держава повинна забезпечити тримання особи під вартою в умовах, які відповідають принципу поваги до людської гідності, щоб спосіб і метод виконання заходу не завдавали їй душевного страждання, які б перевищували неминучий рівень страждання, властивого триманню під вартою, і щоб з огляду на практичні вимоги ув`язнення її здоров`я і самопочуття були належним чином забезпечені (рішення у справі «Кудла проти Польщі»).

Статтею 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення», особам, взятим під варту, забезпечуються побутові умови, що відповідають правилам санітарії та гігієни (ст. 9 Закону).

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що під час оцінки умов тримання під вартою має враховуватися сукупний вплив цих умов, а також конкретні твердження, висунуті заявником. Також має враховуватися тривалість періоду, упродовж якого особа трималася під вартою у конкретних умовах. У випадку надання правдоподібного та досить детального опису стверджуваних нелюдських або таких, що принижують гідність, умов тримання під вартою, які є достатнім доказом жорстокого поводження, тягар доведення покладається на державні установи, оскільки лише останні мають доступ до інформації, яка може підтвердити або спростувати ці твердження (рішення у справі «Муршич проти Хорватії»).

За таких підстав, суд вважає за необхідне зобов`язати прокурора здійснити перевірку повідомлених обвинуваченим фактів неналежного утримання в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» та у випадку їх підтвердження - вжити відповідних заходів щодо дотримання прав обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 206, 350 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Зобов`язати начальника Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» та начальника медичної частини Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» забезпечити невідкладне проведення повного медичного обстеження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для встановлення наявних захворювань та надання йому необхідної медичної допомоги, в тому числі із можливістю залучення відповідних лікарів-фахівців, з дотриманням вимог «Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, взятим під варту», затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерством охорони здоров`я України №239/5/104 від 10 лютого 2012 року.

Зобов`язати начальника Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» ознайомити обвинуваченого ОСОБА_4 з медичними висновками, складеними за результатами проведеного обстеження та лікування.

Копію медичного висновку надіслати до Канівського міськрайонного суду Черкаської області.

Зобов`язати прокурора перевірити факти, викладені в мотивувальній частині зазначеної ухвали щодо скарги ОСОБА_4 про порушення умов тримання під вартою в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор», ненадання медичної допомоги та неналежне поводження з обвинуваченим, та у випадку їх підтвердження - вжити відповідних заходів щодо дотримання прав обвинуваченого.

Про результати перевірки скарги повідомити обвинуваченого та Канівський міськрайонний суд Черкаської області.

Копію ухвали надати обвинуваченому - для відома, керівнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» та прокурору - для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1