ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2404/23 Справа № 193/296/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ДУ «Софіївська виправна колонія № 45» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання ДУ «Софіївська виправна колонія № 45» про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_6 від відбування покарання.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та задовольнити клопотання ДУ «Софіївська виправна колонія № 45» про його умовно-дострокове звільнення. Суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання. Зазначає, що всі стягнення, які були записані на нього, скоєнні іншими засудженими, оскільки він був черговим по камері. Вказує, що він працює, відвідує масові заходи по вивченню святого письма.

Заслухавши суддю - доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, яке ухвалено згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим кодексом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_6 засуджений вироком Святошинського районного суду м. Київ від 11.03.2021 р. за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

В місцях позбавлення волі знаходиться з 16.09.2020 року.

Засуджений у період з 16.09.2020 по 12.11.2021 р. утримувався в ДУ «Київський слідчий ізолятор» де загалом характеризувався негативно, мав 3 стягнення, заохочень не мав.

З 13.11.2021 р. по теперішній час відбуває покарання у ДУ «Софіївська виправна колонія (№ 45)», де загалом характеризувався позитивно, був заохочений 2 (два) рази, стягнень не має.

07.12.2022 року заступником начальником колонії проведено підсумкову оцінку ризику вчинення повторного кримінального правопорушення засудженим ОСОБА_6 , за результатами якої визначена ступінь рівня небезпеки для суспільства, як «СЕРЕДНІЙ».

Засуджений ОСОБА_6 був п`ять разів судимий за тяжкі злочини проти власності та одного разу звільнявся у зв`язку з амністією, всі п`ять разів засуджувався до покарання у виді позбавлення волі, покарання відбував реально, проте знову вчиняв новий злочин, а отже є достатні підстави вважати, що відбуте ним покарання не досягло мети, визначеної ст. 50 КК України.

Колегія суддів вважає, що при вивченні поведінки засудженого ОСОБА_6 під час відбуття покарання, не вбачається суттєвої позитивної динаміки у його виправленні, оскільки він отримував більше стягнень ніж заохочень (три проти двох). І хоча всі стягнення за спливом строку вже погашені, варто зауважити, що всі три стягнення засуджений отримував за одне й теж порушення режиму утримання зберігання забороненого предмету (телефону), що свідчить на вперту та важко виправну поведінку засудженого.

Згідно зі ст. 50,65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з положеннями ст.81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та відбув визначений законом строк покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари, ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму ВСУ від 26.04.2002 року №2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Приймаючи до уваги встановлені судом обставини, а також відомості про особу засудженого та його поведінку протягом строку відбування покарання, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції перевіривши в сукупності наведені дані дійшов правильного висновку про те, що об`єктивних передумов для застосування умовно-дострокового звільнення на теперішній час не встановлено, а тому клопотання ДУ «Софіївської виправної колонії № 45» є передчасним.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого задоволенню не підлягає, а ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою. Підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом, для її скасування не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404 - 407, 419, 537 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання ДУ «Софіївська виправна колонія № 45» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 , залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді