Справа № 946/6992/23
Провадження № 1-кс/946/2152/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області за процесуальним керівництвом Ізмаїльської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.03.2023 за №0000029 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.03.2023 до Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов рапорт оперуповноваженого Тараса Кур`янського про те, що під час розгляду матеріалів ЄО « 748 від 20.02.2023 за зверненням ОСОБА_4 , було встановлено, що 20.02.2023, невстановлена особа, яка користувалася номер мобільного телефону НОМЕР_1 , під приводом продажу дизельного пального, шляхом обману, заволоділа грошовими коштами, які ОСОБА_4 самостійно скидав на банківську картку через термінал самообслуговування.

Крім того, 09.04.2023 до Гайсинського РУП звернувся ОСОБА_5 , про те, що 08.04.2023 невстановлена особа, зателефонувала з номеру телефону НОМЕР_2 та шляхом шахрайства заволоділа грошовими коштами в сумі 1500 грн. під приводом продажу палива.

Крім того, 22.03.2023 до Терпнопільського РУП надійшла заява від ОСОБА_6 , про те, що невстановлена особа, зателефонувала з номеру телефону НОМЕР_3 , шляхом шахрайства під приводом продажу дизельного палива, заволоділа грошовими коштами на суму 12000 грн.

Крім того, 04.05.2023 до Рівненского РУП надійшла заява від ОСОБА_7 про те, що невстановлена особа, яка подзвонила з номеру телефону НОМЕР_4 , шляхом обману, під приводом продажу палива, заволоділа грошовими коштами на суму 4400 грн.

В ході досудового слідства, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області № 946/6140/23 від 17.08.2023 у відділенні АТ КБ «Приватбанк», 11.09.2023 проведено тимчасовий доступ в ході якого вилучено CD-R диск , який упаковано у паперовий конверт із маркуванням: «028640 вод 21.08.2023 вх. 757ВБ».

Також в ході досудового слідства, відповідно до ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду № 946/6141/23 від 17.08.2023, у відділенні АТ КБ «Приватбанк» , 11.09.2023 проведено тимчасовий доступ в ході якого було вилучено CD-R диск , який упаковано у паперовий конверт із маркуванням: «028618 вод 21.08.2023 вх. 756 ВБ»

Як посилається слідчий в своєму клопотанні, враховуючи той факт, що вилучені в ході тимчасовий доступи оптичні диски мають значення по вищевказаному кримінальному провадженню, зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також з метою проведення оглядів предметів, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Слідчий та прокурор про час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином, однак в судове засідання не з`явились, в клопотанні зазначили про розгляд справи без їх участі.

Представник АТ КБ «Приватбанк» у судове засідання не з`явився.

В силу ст. 107 КПК технічні засоби фіксування процесу не застосовувалися.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Як передбачено п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, з метою збереження речових доказів. Арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення тощо, а також зважаючи на те, що вилучені вищевказані предмети мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, та незастосування арешту щодо цього майна може призвести до зникнення, втрати або його пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170 - 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході тимчасових доступу у відділенні АТ КБ «Приватбанк» вилучено CD-R диск , який упаковано у паперовий конверт із маркуванням: «028640 вод 21.08.2023 вх. 757ВБ» та CD-R диск , який упаковано у паперовий конверт із маркуванням: «028618 вод 21.08.2023 вх. 756 ВБ».

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня проголошення або отримання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1