Справа № 209/104/14-к
Провадження № 1-кс/209/804/23
У Х В А Л А

Іменем України

31 серпня 2023 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання з доданими матеріалами старшого слідчого СВ ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 ., погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003209 від 16.10.2013 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сивашське Херсонської області, громадянина України, українця, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в якому просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 24.10.2003 року приблизно о 00.30 години, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля 1 під`їзду б. 2 по вул. Харитонова у м. Дніпродзержинську, викрав автомобіль ВАЗ 21099 д.н. НОМЕР_1 який належав ОСОБА_6 заподіявши останньому майнову шкоду у розмірі 39000 грн.

Після скоєння вказаного злочину, ОСОБА_5 зник та до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено.

Вина ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 289 ч.3 КК України повністю підтверджується зібраними по провадженню доказами.

Пред`явлено обвинувачення ОСОБА_5 в скоєнні вказаного злочину було 09.07.2004 року, після направлення провадження до Дніпровського суду з обвинувальним актом, останній відразу ж зник та до теперішнього часу його місцезнаходження не відомо.

23.01.2015 року СВ Дніпровським РВ було винесено постанову про оголошення ОСОБА_5 , 1981 року народження, в розшук /РС № 14208001/.

ОСОБА_5 скоїв особливо тяжкий злочин, за який відповідно до ст. 289 ч. 3 КК України передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк до 12 років.

Обґрунтованість підозри та дотримання порядку вручення письмового повідомлення про підозру підозрюваному підтверджується наданими слідчому судді, зібраними у провадженні матеріалами.

У судове засідання прокурор не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд клопотання за його відсутності, просив його задовольнити та надати дозвіл на затримання з метою привода відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Метою застосування запобіжного заходу (частина перша статті 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності вищевказаних ризиків, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі визначені у частині першій статті 178 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 КПК України.

Згідно з п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч.ч.1-2 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 186 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 КПК України якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 КПК України..

Відповідно до ч. 1 ст. 188 КПК України якщо прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст. 188 КПК України, вказане клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду.

Слідчий суддя встановив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003209 від 16.10.2013 року, повідомленням про підозру від 23.01.2015 року.

23.01.2015 року досудове розслідування за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України було зупинено, а підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов висновку, що повідомлена підозрюваному підозра у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування на цьому етапі досудового розслідування є вагомими, щоб свідчити про можливу причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для надання дозволу на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останнє подане одночасно із даним клопотанням, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України, щодо нього може бути застосовано вказаний запобіжний захід та для його застосування наявні встановлені законодавцем ризики, він переховується від органів досудового розслідування, встановити його місцезнаходження виявилось неможливим.

Прийняття щодо підозрюваного відповідного рішення, за конкретних обставин даної справи, забезпечить можливість органу досудового розслідування негайно, у встановленому законом порядку, у разі встановлення місцезнаходження підозрюваного, вжити заходи для його приводу до суду з метою з`ясування обставин викладених в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а отже прийняття законного та обґрунтованого рішення щодо наявності або відсутності підстав для встановлення відповідних обмежень та покладення відповідних обов`язків на підозрюваного за для забезпечення подальшої його належної процесуальної поведінки.

На підставі викладеного, керуючись статтями 189-190, 309, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003209 від 16.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 289 КК України задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою приводу до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, про що слідчий суддя повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії.

Затримана на підставі ухвали слідчого судді особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу.

Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали.

Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це прокурора, зазначеного в ухвалі.

Прокурор Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , м. Кам`янське, вул. Ігнатія Ясюковича, буд. 2, тел. НОМЕР_2 .

Якщо після затримання підозрюваного з`ясується, що він був затриманий на підставі ухвали про дозвіл на затримання, яка відкликана прокурором, підозрюваний має бути негайно звільнений уповноваженою службовою особою, під вартою якої він тримається, якщо немає інших законних підстав для його подальшого затримання.

Дата втрати ухвалою законної сили 31 січня 2024 року.

Ухвала про дозвіл на затримання оскарженню не підлягає, у відповідності до ч. 5 ст. 190 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1