ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/1439/23
Провадження №1-кс/477/701/23
УХВАЛА

про арешт майна

29 червня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000261 від 24 травня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

28 червня 2023 року старший слідчий відділу СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000261 від 24 травня 2023 року із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що було вилучено 27 травня 2023 року під час проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи будівлі Вознесенського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, що розташована за адресою: місто Вознесенськ, Миколаївської області, вулиця Зої Космодем`янської, 2.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом вимагання службовою особою або групи осіб неправомірної вимоги від підприємця за вчинення такими особами в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища 24 травня 2023 року внесено відомості до ЄРДР за №0000261 та розпочато досудове розслідування за частиною третьою статті 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що начальник Вознесенського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області ОСОБА_5 вимагає неправомірну вигоду у сумі 10 000 грн кожного місяця, за не створення штучних перешкод у веденні господарської діяльності фізичній особі підприємцю ОСОБА_6

27 червня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 368 КК України в порядку статті 208 КПК України.

Цього ж дня в межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 червня 2023 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи будівлі Вознесенського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, що розташована за адресою: місто Вознесенськ, Миколаївської області, вулиця Зої Космодемянської, 2, під час якого, було виявлено та вилучено документи згідно переліку.

Оскільки майно (документи), вилучене в ході проведення обшуку, що здійснено на підставі ухвали слідчого судді, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, слідчий звернувся з даним клопотанням у якому просив накласти арешт на тимчасово вилучене майно.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник Вознесенського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, у судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України за фактом вимагання службовою особою або групи осіб неправомірної вимоги від підприємця за вчинення такими особами в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням службового становища, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 травня 2023 року, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000261 від 27 червня 2023 року.

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що начальник Вознесенського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області ОСОБА_5 , обіймаючи посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище та особою уповноваженою на виконання функцій держави по здійсненню державного санітарно-епідеміологічного нагляду та підпадаючи під коло суб`єктів на яких поширюється дія статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», всупереч забороні, яка передбачена статтею 22 цього Закону 29 травня 2023 року у приміщенні Вознесенського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській отримав неправомірну вигоду від ОСОБА_6 у розмірі 10000 гривень за не перешкоджання в отриманні дозвільних документів, відсутності перевірок зі сторони ІНФОРМАЦІЯ_2 та подальшому сприянні у її господарській діяльності.

За вищевказаних обставин ОСОБА_5 27 червня 2023 року також отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 10 000 гривень на подвір`ї Миколаївської міської лікарні №3 по вул. Космонавтів, 97 в місті Миколаєві за не перешкоджання в отриманні дозвільних документів, відсутності перевірок зі сторони ІНФОРМАЦІЯ_2 та подальшому сприянні у її господарській діяльності.

Всього ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_6 неправомірну вигоду у сумі 20 000 гривень за виконання службових обов`язків, а саме за не перешкоджання в отриманні дозвільних документів, відсутності перевірок зі сторони ІНФОРМАЦІЯ_2 та подальшому сприянні у її господарській діяльності.

27 червня 2023 року ОСОБА_5 був затриманий у порядку статті 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України.

28 червня 2023 року ОСОБА_5 повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, яка цього ж дня з дотриманням положень статті 278 КПК України йому вручена.

27 червня 2023 року в межах вказаного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду Миколаївської області від 18 червня 2023 року, проведено обшук житла та іншого володіння особи Вознесенського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, що розташована за адресою: місто Вознесенськ, Миколаївської області, вулиця Зої Космодем`янської, 2, під час якого, було виявлено та вилучено документи, що стосуються діяльності управління, зокрема журнал реєстрації операторів ринку по Вознесенському районі на 96 арк.

Згідно постанови про визнання та залучення до справи речових доказів і здачі на зберігання від 28 червня 2023 року, вилучене під час обшуку будівлі Вознесенського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000261 від 24 травня 2023 року та передано на зберігання до кімнати речових доказів СУ ГУНП в Миколаївській області.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні слідчий звернувся з даним клопотанням.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Главою 3 Кримінального процесуального кодексу України унормовано визначення та порядок набуття процесуального статусу сторонами та іншими учасниками кримінального провадження, а також обсяг їх прав та обов`язків.

Зокрема §5 Глави 3 КПК України визначаються особливості процесуального статусу інших учасників кримінального провадження, до яких законодавцем віднесено і третю особу, щодо майна якої вирішується питання про арешт.

Так, нормами статті 64-2 КПК України визначено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа, наведений перелік прав та обов`язків такої особи, а також визначені обставини, що обумовлюють набуття особою відповідного процесуального статусу.

В свою чергу, порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Відповідно до частини другої статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (частина третя статті 132 КПК України).

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи положення статті 64-2 КПК України у сукупності з положенням частини третьої статті 170 КПК України, спів ставляючи дані норми з нормами статті 98 КПК України, на майно, що було вилучено у ході обшуку приміщення за місцем знаходження Вознесенського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області може бути накладено арешт, за умови наявності у вилученого майна, ознак, передбачених статтею 98 КПК України.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що умова накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів за положеннями частини третьої статті 170 КПК не містить таку вимогу її застосування як оголошення підозри у кримінальному провадженні певній особі, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна або вчиненням кримінального правопорушення будь-якого ступеня тяжкості. Про доведеність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення може свідчити сам факт здійснення за певними фактичними обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР, та відповідні матеріали цього провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя на підставі описаних у клопотанні обставин кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження та за своїм внутрішнім переконанням дійшов висновку, що за описаних фактичних обставин могло бути вчинено кримінальне правопорушення, передбачене відповідною нормою особливої частини Кримінального Кодексу.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження формує внутрішнє переконання про наявність у діях ОСОБА_5 ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 368 КК України, які полягають у одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади та службового становища, яка займає відповідальне становище.

У відповідності до частини сьомої статті 236 КПК України, при обшуку слідчий, прокурор має право, серед іншого, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом (частина перша статті 167 КПК України).

Згідно частини другої статті 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем знаходження Вознесенського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області було вилучено документи перелічені слідчим у поданому клопотанні.

Наявність підстав для вилучення документів, вбачається із ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку від 18 червня 2023 року та відомостей, що містяться безпосередньо в протоколі обшуку від 27 червня 2023 року, згідно з яким в ході проведення обшуку виявлено документи на відшукання яких, в тому числі, надано дозвіл ухвалою слідчого судді.

Постановою слідчого від 28 червня 2023 року вищевказані документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні як такі, що мають ознаки речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки фактично зберігають відомості, що згідно з частиною першою статті 98 КПК, можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З огляду на існування сукупності розумних підозр вважати, що інформація яка міститься на вказаних документах, може бути використана як докази під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, зокрема обставин виконання об`єктивної сторони кримінального правопорушення; кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення кримінального правопорушення та зв`язків між такими особами, що забезпечить виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК, слідчий суддя дійшов висновку про відповідність вказаного майна критеріям, зазначеним у статті 98 КПК та доцільність накладення на нього арешту.

Як встановлено слідчим суддею, вилучені речі та документи не мають жодної істотної цінності, корисних властивостей, їх вилученням не завдається майнової шкоди володільцям, такі дії не містять ознак втручання у володіння особою майном.

З огляду на те, що слідчим суддею встановлено, що вилучені у ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи, за місцем знаходження Вознесенського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, документи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критерію, зазначеному у статті 98 КПК України, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

При цьому слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна, а також і те, що арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено 27 червня 2023 року в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем знаходження Вознесенського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, а саме:

журнал реєстрації операторів ринку по Вознесенському районі на 96 арк. із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7