Дата документу 05.06.2023
Справа № 334/6706/20
Провадження № 1-кп/334/174/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Запоріжжі кримінальне провадження № 1-кп/334/174/23, відомості про яке внесені 01.08.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002319, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тбілісі, Грузія, громадянина Грузії, перебуває у шлюбі, має на утриманні неповнолітніх дітей, працює акушером-гінекологом Комунальної установи «Пологовий будинок № 4», проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 ,

встановив:

30.07.2020 приблизно о 18.00 годині між раніше не знайомими між собою ОСОБА_9 та ОСОБА_5 виник конфлікт через паркувальне місце та швидкість руху ОСОБА_5 у дворі будинку АДРЕСА_2 , де зазвичай останній паркував свій автомобіль марки «Lanos» в кузові сірого кольору.

Так, виниклий між ОСОБА_9 та ОСОБА_5 вищезазначений конфлікт переріс в обопільну бійку, під час якої ОСОБА_10 отримав легкі тілесні ушкодження. Після вказаних подій у ОСОБА_7 виник умисел на заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, для реалізації якого ОСОБА_10 вирішив використати револьвер «STALKER» калібру 4 мм. (Флобер) заводський № НОМЕР_1 та балон аерозольний з дратівливим препаратом «Кобра-1», які носив при собі.

Так, 01.08.2020 приблизно о 17.20 годині ОСОБА_11 , перебуваючи біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , побачив ОСОБА_5 , з яким у нього напередодні виник конфлікт та діючи умисно, з метою протиправного заподіяння тілесних ушкоджень останньому, розпилив у бік ОСОБА_5 вміст балону аерозольного з дратівливим препаратом «Кобра-1», який мав при собі, після чого ОСОБА_5 намагався підійти до ОСОБА_7 з метою припинення протиправних дій останнього та наблизившись на відстань 2-х метрів, ОСОБА_10 , використовуючи револьвер «STALKER» калібру 4 мм. (Флобер) заводський № НОМЕР_2 , який мав при собі та утримуючи його в правій руці, здійснив не менше двох пострілів в область тулубу ОСОБА_5 , після яких останній, з метою врятування власного життя та здоров`я, зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому, приблизно о 17.23 годині вказаного дня ОСОБА_5 , знаходячись за рогом будинку став викликати працівників поліції, де почув, що на його автомобілі марки «Lanos» в кузові сірого кольору спрацювала сигналізація, на що ОСОБА_5 повернувся до свого автомобіля, який знаходився у дворі будинку АДРЕСА_2 , де його чекав ОСОБА_10 , який знову в ході конфлікту розпилив у бік ОСОБА_5 вміст балону аерозольного з дратівливим препаратом «Кобра-1», після чого ОСОБА_5 почав втікати з місця події. ОСОБА_10 продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , не зупинившись на досягнутому, наздогнав останнього та використовуючи револьвер «STALKER» калібру 4 мм. (Флобер) заводський № НОМЕР_2 , утримуючи його в правій руці, здійснив не менше шести пострілів в область тулубу ОСОБА_5 , внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді проникаючих «вогнепальних» поранень грудної клітки ліворуч з локалізацією ран на рівні 9-го міжребір`я по середньо-підпаховій лінії та 4-5х міжребір`їв по передньо-підпаховій та середньо-підпаховій лініями з направленням ранових каналів в плевральну порожнину з наскрізним пораненням нижньої «чашки» легені, краєвим пораненням верхньої «чашки» легені та пораненням міокарда лівого шлуночку серця, пошкодженням лівої підключичної (специфічної) артерії, гематоми у районі нижньолегеневої зв`язки та в області апертури грудної порожнини, зі скупченням крові в порожнині перикарду та в плевральній порожнині, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, непроникаючих вогнепальних поранень грудної клітки зліва та справа: зліва - на рівні 4 міжребір`я по лопатковій лінії з іншорідним тілом металевої консистенції (щільності) в дні рани, із наступним його хірургічним видаленням та 3-го міжребір`я по передньо-пахвовій та лопатковій лініям, в лівій поперековій ділянці; справа - на рівні 9-го міжребір`я по біляхребтовій лінії, які самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Умисні дії ОСОБА_7 суд кваліфікує за частиною першою статті 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав частково, вважав свої дії самозахистом.

Під час допиту надав такі показання. 30.07.2020 приблизно о 18.00 годині за місцем його проживання на його зауваження ОСОБА_5 з приводу того, що той на великій швидкості на своєму автомобілі «Ланос» сірого кольору припаркувався біля його під`їзду, де грались його діти та зупинився на відстані 1,5 м. від його сина. Той відреагував неадекватно, щось сказав, після чого поїхав. Через 10 хвилин потерпілий підійшов до нього з іншим незнайомим йому чоловіком і одразу потерпілий став наносити йому удари в область обличчя, тулубу, рук. Наніс близько 15 ударів. Побиття відбувалось на очах його малолітніх дітей. Під час побиття діти кричали та плакали. Він просив потерпілого не бити його на очах дітей, але той не зупинявся. Після того, як потерпілий закінчив його побиття. він з невідомим чоловіком пішли. Під час його побиття зник його півторарічний син. Коли він прийшов до тями, то разом з сусідами став розшукувати сина. Знайшли його через 30-40 хвилин на пр. Соборному. Все супроводжувалось істериками, плачем та стресом. По минуванню години після побиття він звернувся до міської лікарні № 3, де в хірургічному відділенні йому зашили рублену рану на обличчі. В міський лікарні № 6 черговий лікар-невропатолог прописав йому ліки та надав рекомендації. Вночі він не міг заснути, у нього був тремор кінцівок, сильний головний біль, тахікардія. Діти всю ніч плакали, не могли їх заспокоїти. Вночі чув погрози в бік його сім`ї з боку незнайомих йому людей під вікном, а також лайки. Наступного дня його стан погіршився. Повторно звернувся до лікаря-невропатолога, який скасував попередні призначення та призначив новий посилений курс лікування. 01.08.2020 вони він був вдома з дружиною та донькою ОСОБА_12 . Дружина вийшла до магазину, але перед її виходом він наполягав щоб вона взяла з собою газовий балончик. Дружина відмовилась. Коли дружина затрималась, він став переживати та близько 18.00 години вийшов її зустріти. Перед під`їздом побачив як йому на зустріч рухається потерпілий з озлобленим обличчям та з нецензурною лайкою. Потерпілий промовив: «Мало ти вчора відхопив, буду далі тебе бити, дружину бити». Він відповів: «Навіщо, за що». Коли потерпілий наближався, він вирішив, що той бажає його повторно побити, через що розпилив в його бік газовий балончик. Коли це не зупинило потерпілого, він достав револьвер та двічі вистрелив з нього в напрямку потерпілого вниз. Вважає, що стріляв в асфальт або вниз. Револьвер під патрон «Флобера» він став носити з собою після побиття для самозахисту. Револьвер вільно продавався та його носіння нічим не заборонене. Після пострілів потерпілий від нього віддалився у двори, але через дві хвилини він знову став підходити до нього зі словами: « ОСОБА_13 тебе вб`ю. Я тебе буду різати». Погрозу потерпілого він сприйняв як реальні. В цей час до них вже підійшла його дружина з донькою. Він почув їхні крики та плач. Потерпілий дістав ніж з карману. Ножем не замахувався. На його думку у ножа, який був в руці потерпілого, лезо було довжиною близько 10 см. Він перелякався за життя своє, дружини, дітей та став хаотично стріляти. Здійснив більше двох пострілів у верхню частину тіла потерпілого. При здійсненні пострілів він не прицілювався. Потерпілий був на відстані близько 1,5 м. Після пострілів потерпілий не зупинявся та намагався на нього накинутись. Він знову дістав газовий балончик та розпилив його, після чого ОСОБА_5 відвернувся та різко став бігти до пр. Металургів. Після цього він вирішив піти до кафе «МакДональдс», щоб промити очі, які пекли. Біля входу до кафе почув окрик зупинитись та побачив поліцейських. Він зупинився. Поліцейські підбігли до нього, поклали на землю та наділи кайданки. Після чого доставили його знову у двір. У дворі вони зачекали слідчо-оперативну групу. Слідчі дії відбувались до пізньої ночі. Потім він дізнався про тяжкий стан здоров`я потерпілого, який перебував у лікарні. Через захисника він оплачував його лікування. Револьвер придбав за шість місяців до цієї події за допомогою мережі Інтернет. Він навіть не знав, що револьвером можливо нанести тілесні ушкодження, оскільки він призначений для тренування. Навичок стрільби він не має. Попереджувальні постріли під час події не здійснював. Він за національність є вірменином та громадянином Грузії - захист сім`ї є пріоритетною у його національності. Його побиття викликало у нього душевну образу. В подальшому відшкодував завдану потерпілому шкоду в сумі 5 000 доларів США. У вчиненому розкаявся (том 2 аркуші справи 238 - 240).

Потерпілий ОСОБА_5 під час допиту надав наступні показання. 01.08.2020 з 15.00 години до 16.00 години він пішки рухався по двору будинку № 220 по пр. Соборному. В цей час з під`їзду вийшов обвинувачений, у якого в руках щось було. У них виник словесний конфлікт. Обвинувачений став в нього стріляти з предмету, схожого на пістолет, та бризкати з газового балончику. Здійснив не менше двох пострілів. Влучань не відчув. Він став втікати за ріг будинку. У перехожого попросив телефон та викликав поліцейських та ШМД, оскільки побачив на собі плями крові та отвори на груді. В цей час з іншого боку вийшла його дружина і він віддав їй ключі від квартири. Далі почув, що спрацювала сигналізація на його автомобілі. Він підійшов до автомобіля, де в цей час перебував обвинувачений. Знову між ними стався словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_10 почав бігти до нього, стріляти та бризкати з газового балончику. Пострілів було не менше двох в лівий бік тулубу. Відчув влучання. Відстань була 3-4 м. Стріляв з випрямленої руки. Коли обвинувачений припиняв стріляти, він намагався наблизитись до нього, щоб забрати пістолет, але той одразу бризкав з газового балончику. Також під час цього словесного конфлікту він погрожував обвинуваченому з метою налякати його, щоб той перестав стріляти. Фізичного контакту з обвинуваченим у нього не було. Він втік та забіг до аптеки, де попросив викликати ШМД. Коли приїхала бригада ШМД, його забрали. Чи переслідував його ОСОБА_10 він не бачив. Під час події жодних предметів, крім ключів, які він віддав дружині, у нього не було. Вперше суперечка з обвинуваченим виникла напередодні з приводу того, як він паркувався. Ініціатором конфлікту був обвинувачений. Конфлікт був словесний, під час нього також штовхались. Під час цього конфлікту він був сам, обвинувачений також. Дітей він не бачив. Їх розняв якийсь хлопець. Звідки у обвинуваченого взялись тілесні ушкодження йому не відомо, можливо він отримав їх під час штовханини під час першого конфлікту. Завдана шкода йому повністю відшкодована. Претензій матеріального та морального характеру до нього не має. Вважає, що обвинувачений не намагався його вбити, але бажав нанести йому тілесні ушкодження, враховуючи знаряддя злочину - пістолет системи «Флобер». На позбавленні волі обвинуваченого не наполягає (том 2 аркуші справи 202 - 204).

Відповідно до показань свідка ОСОБА_14 вона є дружиною потерпілого ОСОБА_5 01.08.2020 приблизно о 16.00 годині вона з чоловіком прибули на пр. Металургів, 220. Не в`їжджаючи до двору будинку, вона вийшла з автомобіля та пішла на ринок. Коли поверталась, побачила чоловіка, у нього було два кульові ураження під сорочкою. Чоловік телефонував до поліції. Після цього вони разом підійшли до автомобіля, де перебував обвинувачений. Біля автомобіля її чоловік розмовляв з обвинуваченим, про що не чула. Далі її чоловік побіг в її бік, а у обвинуваченого вона побачила пістолет. Пролунали приблизно 5 пострілів. Стріляв обвинувачений в напрямку її чоловіка з невеликої відстані. Також обвинувачений застосовував газовий балончик, який був у нього в лівій руці. При пострілах обвинувачений цілився в її чоловіка. Потерпілий присів біля дерева, оскільки йому було зле. Вона пішла до кіоску, який розташовувався на відстані приблизно 30 м., за водою. Біля кіоску перебувала певний час. Потім побачила як обвинувачений вийшов з будинку та пішов в напрямку її чоловіка. Почула постріл. Коли обернулась, побачила, що обвинувачений стріляє в напрямку її чоловіка. Потерпілий побіг за будинок. За ним побігли обвинувачений та ще якийсь чоловік. Вони забігли за ріг будинку і вона їх втратила з поля зору. Далі приїхали поліцейські. В цей час обвинувачений вийшов із-за будинку, поліцейські стали його переслідувати, оскільки він тікав від них. В подальшому поліцейські затримали обвинуваченого. Приблизно через 5 хвилин після приїзду поліцейських приїхала карета ШМД. Підійшла жінка з аптеки та сказала, що в аптеці знаходиться чоловік, який потребує допомоги. Карета ШМД поїхала до аптеки. ЇЇ в цей час опитували поліцейські, яким вона також передала відеозапис події. Через що стався конфлікт у потерпілого та обвинуваченого їй невідомо. Про їх попередній конфлікт її також не відомо, чоловік про нього не розповідав. Потерпілий отримав ураження легенів, серця та руки. При відеозйомці вона перебувала на відстані 3-4 м. від місця інциденту між потерпілим та обвинуваченим. На обвинуваченому тілесних ушкоджень вона не бачила. Обвинувачений почав стріляти після того, як вона та потерпілий зупинились (том 2 аркуші справи 128 - 130).

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_15 01.08.2020 приблизно о 16.00 годині вона вигулювала собаку біля магазину «ССР» по пр. Металургів. Вона бачила, як сварились потерпілий та обвинувачений. Під час сварки вони кричали один на одного та висловлювались нецензурною лайкою. Сварку вона чула не тривалий час. Далі обвинувачений розпилив газ в потерпілого з відстані близько 1 м., при цьому газовий балончик та пістолет був у нього в руці. Після цього обвинувачений двічі вистрелив потерпілому в живіт. Потерпілий пішов до аптеки, при цьому він щось кричав. Що в цей час робив обвинувачений вона не бачила. Оскільки газ потрапив їй в очі, вона одразу пішла додому. Одяг у потерпілого та обвинуваченого був чистий. Тілесних ушкоджень на них не бачила. Чула під час події, що сварка виникла через стоянку (том 2 аркуші справи 142 - 143).

Свідок ОСОБА_16 надав наступні показання. Він працює в ГУНП в Запорізькій області. Влітку 2020 року приблизно о 18-19.00 годині він, ОСОБА_17 та ОСОБА_18 отримали виклик на подію зі стрільбою по пр. Металургів. Виїхали на місце події. На міце події прибули через 5-7 хвилин. Коли під`їхали до під`їзду, в якому проживає обвинувачений, побачили його. Обвинувачений став втікати. Він залишився в автомобілі, а ОСОБА_17 та ОСОБА_18 стали переслідувати обвинуваченого. В подальшому вони привели обвинуваченого та повідомили, що той зупинився біля кафе «МакДональдс». На обвинуваченому були кайданки. Дочекались слідчо-оперативну групу. У обвинуваченого був вилучений револьвер під патрон «Флобера». Потерпілий перебував в кареті ШМД на відстані приблизно 100 м. Лікар повідомив, що необхідно терміново доставити потерпілого до лікарні. Несли службу на службовому автомобілі «Renault Dokker» з проблисковими маячками та поліцейським маркуванням (том 2 аркуші справи 142 - 143).

Свідок ОСОБА_19 надала такі показання. Вона працює фельдшером реанімаційної бригади. 01.08.2020 бригада отримала виклик на вогнепальне поранення. Приїхали до аптеки. В карету ШМД завели потерпілого, який скаржився на біль. У нього були приникаючи поранення боку та спини, які кровоточили (том 2 аркуші справи 151 - 152).

Відповідно до показань свідка ОСОБА_20 вона є дружиною обвинуваченого ОСОБА_7 30.07.2020 вона повернулась додому з роботи та побачила чоловіка з розбитим обличчям, у нього було погане самопочуття. Він розповів, що його у дворі побив потерпілий через те, що він зробив зауваження щодо необережного керування транспортним засобом. Той зреагував неадекватно, спочатку кудись побіг, потім прибіг і став бити чоловіка. Побиття відбувалось в присутності двох малолітніх дітей. При цьому зник син, якого знайшла сусідка через півгодини поблизу кафе «МакДональдс» біля дороги. У чоловіка був занепокоєний стан і вона запропонувала звернутись до психолога. Вони звернулись до лікарів 30 та 31.07.2020. Йому були накладені шви на бров тощо. Дитина розповіли їй про те, що якийсь дядько напав на батька та побив його. Вони не спали всю ніч. Чоловік запропонував, щоб вона для самозахисту брала з собою газовий балончик, який у них знаходився вдома з револьвером «Флобер». Наступного ранку вона почула крики під вікном - хтось висловлював погрози з приводу національної приналежності. 31.07.2020 самопочуття чоловіка погіршилось. 01.08.2020 вона з дитиною пішла до аптеки. Револьвер та газовий балончик не взяла. Вважає, що чоловік вибіг у двір, щоб дати їй газовий балончик або револьвер. Сусіди її розповідали, що чоловік побачив ОСОБА_5 , який почав наближатись до чоловіка та погрожував завдати йому шкоди. Коли вона повернулась, то бачила, що дружина потерпілого знімає на камеру подію. Чоловік спитав у потерпілого: «Навіщо ти мене ображав?». Той відповів, що вб`є його. Вона в цей час з донькою стояла за спиною ОСОБА_21 . Чоловік став стріляти в сторону ОСОБА_21 , здійснив приблизно 5 неприцільних пострілів на рівні грудей. Потерпілий дістав з кишені предмет, схожий на ніж та сказав: «Я тебе заріжу», а чоловік розпилив газовий балончик. Відстань між ними була приблизно 15-20 м. Далі вона з дитиною відійшла до під`їзду. Після чого вони розійшлись. Револьвер чоловік придбав за півроку до події. Після події чоловік не пішов додому, а пішов в сторону кафе «МакДональдс». Чоловік стрільбі не навчався. Затриманий він був біля будинку. Для лікування потерпілого вона купувала ліки та організовувала здачу крові. Чоловік, при цьому, турбувався про здоров`я потерпілого. Також надавалась психологічна допомога їх дитині. Обвинувачений повністю відшкодував потерпілому завдану шкоду. Також за заявою обвинуваченого відкрите кримінальне провадження за фактом нанесення йому потерпілим тілесних ушкоджень (том 2 аркуші справи 175 - 177).

Згідно з показаннями свідка ОСОБА_17 він працює в ГУНП в Запорізькій області. 01.08.2020 приблизно о 18.00 годині поступило повідомлення про стрільбу на перехресті пр. Соборного-Металургів. В складі екіпажу з ОСОБА_18 та ОСОБА_16 приїхали на місце події. У дворі будинку дружина потерпілого показала їм відеозапис, відповідно до якого обвинувачений здійснив постріли та застосував газовий балончик. Далі, із-за будинку виглянув обвинувачений та, побачивши їх, побіг. Він та напарник стали переслідувати обвинуваченого. Біля входу в кафе «МакДональдс» він окрикнув обвинуваченого та той зупинився. Він підійшов до обвинуваченого та надів на нього кайданки, після чого вони супроводив його на місце події. Дружина потерпілого розповіла, що потерпілому надається допомога в аптеці. Викликали слідчо-оперативну групу, яка вилучила у обвинуваченого револьвер під патрон «Флобера» та газовий балончик «Кобра». По дорозі обвинувачений розповів, що з потерпілим посварились з приводу паркомісця, під час чого потерпілий вдарив його. Далі суперечка продовжилась та для самозахисту він застосував «Флобер» (том 2 аркуші справи 175 - 177).

Свідок ОСОБА_22 дав наступні показання. В липні 2020 року в обідній чи післяобідній час відбувався ремонт в його квартирі по АДРЕСА_3 . Почув на вулиці сварку між потерпілим, його дружиною та обвинуваченим. Через 5-10 хвилин, коли підійшов до автомобіля, побачив, що жінка знімає на мобільний телефон сварку потерпілого з обвинуваченим. Під час сварки чоловік худорлявої статури (потерпілий) кричав чоловіку щільної статури (обвинуваченому): « ОСОБА_13 тебе вб`ю, я тебе заріжу». Далі, обвинувачений погнався за потерпілим та хаотично стріляв у нього з газового пістолету або «Флоберу». Обвинувачений здійснював постріли на бігу хаотично. Також він застосовував газовий балончик одночасно з пострілами. Після пострілів обвинувачений повернувся, а потерпілий йшов за ним і кричав щось в його бік. Жінка та потерпілий провокували обвинуваченого. Потім потерпілий вибіг на пр. Металургів, де працівники аптеки викликали бригаду ШМД. У потерпілого була кров на футболці. Обвинувачений здійснив більше 3 пострілів. В руках потерпілого зброї не бачив. Під час сварки потерпілий обвинуваченому удари не наносив (том 2 аркуші справи 184 - 185).

Відповідно до показань свідка ОСОБА_23 вона працює провізором аптеки «Формула здоров`я», розташованої по пр. Металургів, 16. Вона працювала на касі. Після обіду до аптеки забіг чоловік високого зросту, худорлявої статури, у клітчастій сорочці, чорних шортах, який попросив викликати ШМД. Він тяжко дихав, тілесних ушкоджень та крові на ньому вона не бачила. Вона викликала бригаду ШМД, яка приїхала за 20 хвилин. Весь цей час чоловік перебував в аптеці. Після приїзду бригади ШМД потерпілий вийшов з аптеки і медпрацівники надали йому допомогу. Про що вони розмовляли - не чула. З чоловіком до аптеки ніхто не заходив (том 2 аркуші справи 194 - 195).

Свідок ОСОБА_18 дав такі показання. Він працює в ГУНП в Запорізькій області. В минулому році, дати не пам`ятає, він з ОСОБА_17 несли службу на патрульному автомобілі. З ними також був водій. Отримали повідомлення про вчинення правопорушення. Прибули за повідомленням на пр. Металургів. У дворі побачили дівчину, яка кликала на допомогу. Також побачили обвинуваченого, який щось поклав собі за пояс та почав бігти, коли побачив службовий автомобіль. Він та ОСОБА_17 покинули автомобіль та побігли за ним. Наздогнали при вході кафе «МакДональдс», коли обвинувачений зупинився на окрик: «Стій поліція». Він надягнув на обвинуваченого кайданки, оскільки побачив у нього за спиною за ременем револьвер, та супроводили його на місце події. Далі, викликали слідчо-оперативну групу. Обвинувачений пояснив, що напередодні у нього стався конфлікт з потерпілим, під час якого його побили 2-3 чоловіки, внаслідок чого він вирішив поговорити з потерпілим про те, навіщо той це зробив. На обвинуваченому видимих тілесних ушкоджень він не бачив. Потерпілого він побачив в кареті ШМД одразу по приїзді на місце події зі службового автомобіля. Чи були на потерпілому тілесні ушкодженні не знає (том 2 аркуші справи 202 - 204).

Згідно з протоколом огляду місця події від 01.08.2020, проведеного в період часу з 22.21 години до 22.40 години, місцем події є ділянка місцевості з лицьової сторони будинку АДРЕСА_2 . Слідчим зафіксована обстановка, що мала місце на місці події. Під час огляду нічого не вилучалось (том 1 аркуші справи 79 - 94).

Відповідно до протоколу огляду від 02.08.2020 слідчим оглянуте хірургічне відділення 5 місцевої клінічної лікарні, розташованої за адресою: вул. Перемоги, буд. 80, м. Запоріжжя. Під час огляду вилучені джинсові шорти синього кольору з нашаруваннями РБК, сорочка у клітину жовтого, сірого та білого кольору з нашаруваннями РБК з численними пошкодженнями тканини, які належать потерпілому ОСОБА_5 (том 1 аркуші справи 96 - 104)

В іншому протоколі огляду від 02.08.2020 містяться відомості про те, що під час огляду таракального відділення 5 місцевої клінічної лікарні, розташованої за адресою: вул. Перемоги, буд. 80, м. Запоріжжя, слідчим вилучений предмет, схожий на металеву кулю, у свою чергу вилучений у ОСОБА_5 під час обробки рани в області грудної клітини зліва четвертого міжребер`я по параорбітальній лінії (том 1 аркуші справи 105 - 111).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2020 свідок ОСОБА_14 упізнала ОСОБА_7 , який 01.08.2020, знаходячись біля будинку 16 по пр. Металургів у м. Запоріжжі під час конфлікту з ОСОБА_5 здійснив декілька пострілів в його бік та направив в його бік газовий балончик з газом дратівливої дії. Упізнала його за формою лиця, носу, підборіддя, розрізом очей (том 1 аркуші справи 121 - 123).

В заяві свідка ОСОБА_14 від 02.08.2020 вона зазначила, що добровільно видає поліцейським мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «REDMI 4X», на який вона здійснила відеозапис конфлікту між ОСОБА_5 та невідомим чоловіком від 01.08.2020 біля будинку 16 по пр. Металургів у м. Запоріжжі (том 1 аркуш справи 124).

У протоколі огляду предмету від 02.08.2020 зазначено, що під час огляду вищевказаного телефону виявлена наявність відеозапису з назвою «VID_20200801_172240» тривалість 1 хвилина 30 секунд об`ємом 113 МБ, дата проведення відеозйомки «01 августа 2020 суббота 17:23», при відкритті якого встановлений його зміст - конфлікт між ОСОБА_5 та невідомим чоловіком (том 1 аркуші справи 125 - 126).

Відповідно до протоколу огляду предмету від 03.08.2020 слідчим оглянутий відеозапис з назвою «IMG_0769.MP4» (том 1 аркуші справи 127 - 131).

Згідно з відеозаписом, який міститься у файлі «IMG_0769.MP4», збереженому на оптичному носії інформації DVD-R, який є речовим доказом, на проїзній частині навпроти одного з під`їздів будинку стоїть потерпілий ОСОБА_5 , який одягнутий у сорочку з короткими рукавами чорно-білого кольору в клітинку, світло-сині джинсові шорти та в темне взуття із білою підошвою. На узбіччі, на відстані приблизно 3 м. від нього обвинувачений ОСОБА_10 , який одягнутий у темну футболку, сині джинси та в темне взуття. Приблизно через 20 секунд ОСОБА_10 відходить назад та зупиняється за кущами, в той же час ОСОБА_5 йде за ним та зупиняється за тими же кущами, зникнувши з кола зору особи, яка знімає вказану подію, у зв`язку із чим вона підходить ближче приблизно на 10 м. Приблизно через 20 секунд свідок ОСОБА_14 , яка знімала, відходить праворуч приблизно 4 метри та зупиняється на проїзній частині поблизу автомобіля білого кольору. В цей же час, чутно звук розпилення газу з газового балончика, після чого з-за кущів вибігає ОСОБА_5 та зупиняється на проїзній частині на відстані близько 4 м. від ОСОБА_14 . З-за тих самих кущів вибігає ОСОБА_10 та зупиняється приблизно на відстані 2 м. від ОСОБА_5 . Зупинившись, ОСОБА_10 , наздоганяючи ОСОБА_5 зі словами: «Я тебя оскорбил с***а» тримаючи в правій руці предмет, ззовні схожий на пістолет, здійснив шість пострілів в бік ОСОБА_5 . Останній, намагаючись захистити обличчя від пострілів, прикриває його лівої рукою. В один момент із початком здійснення пострілів ОСОБА_5 висловлюється: «С***а, я тебя сейчас убью». Далі, ОСОБА_5 намагався підійти до ОСОБА_10 зі словами: «Слышишь бл НОМЕР_3 ть, резать буду», але останній, тримаючи в лівій руці газовий балончик, зі словами: «Иди режь, иди» бризнув з нього в напрямку обличчя ОСОБА_5 , від чого останній знову відійшов назад (том 1 аркуш справи 134).

У протоколі проведення слідчого експерименту від 08.10.2020 з відеозаписом слідчої (розшукової) дії, проведеного зі свідком ОСОБА_14 , остання розповіла про обстановку та обставини події, яка відбулась 01.08.2020, а також відтворила їх (том 1 аркуші справи 140 - 145). При цьому, відеозапис слідчої (розшукової) дії не відтворився під час його дослідження судом. Однак, враховуючи приписи статей 86, 223, 240 КПК України вказана обставина не є підставою для визнання слідчої дії недійсною, а протоколу проведення слідчого експерименту від 08.10.2020 недопустимим доказом, оскільки не є обов`язковим фіксування даної слідчої (розшукової) дії за допомогою технічних засобів.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 08.10.2020 з відеозаписом слідчої (розшукової) дії, проведеного з потерпілим ОСОБА_5 , останній розповів про обстановку та обставини події, яка відбулась 01.08.2020, а також відтворив їх (том 1 аркуші справи 154 - 159).

Суд відхиляє аргументи захисника адвоката ОСОБА_8 про недопустимість протоколів проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 та потерпілого ОСОБА_5 через те, що фактично під час слідчих експериментів відбувався допит свідка та потерпілого, з наступних підстав.

Термін «показання» в контексті частини четвертої статті 95 КПК України використовується для позначення відомостей, які надаються в судовому засіданні під час судового провадження. Правило, закріплене в цій нормі, має застосовуватися лише до відомостей, що відповідають ознакам показань як самостійному процесуальному джерелу доказів за вимогами статті 95 цього Кодексу.

Водночас, метою слідчого експерименту відповідно до частини першої статті 240 КПК України є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Проведення за участю свідка та потерпілого слідчого експерименту з метою перевірки й уточнення таких відомостей, крім отримання відомостей, передбачає також здійснення учасником слідчого експерименту певних дій, спрямованих на досягнення мети цієї слідчої (розшукової) дії.

Якщо відомості повідомлено свідком та потерпілим під час проведення процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами статті 94 КПК України.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта, за його волею та вільним волевиявленням. До системи таких гарантій належить також участь понятих, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (стаття 23 КПК України) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту є предметом оцінки суду за правилами, визначеними статтею 94 цього Кодексу. Отже, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.

Таким чином, у цьому випадку відсутні підстави для ототожнення показань та протоколів проведення слідчих експериментів, які є окремими процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до статті 91 КПК України.

Аналогічний висновок міститься в постановах Верховного Суду від 21.07.2020 у справі № 545/1937/18 та від 17.03.2021 у справі № 761/10306/15-к.

Згідно з протоколом огляду предмета від 06.08.2020 під час огляду таракального відділення КНП «МКЛЕтаШМД» ЗОР, розташованого за адресою: вул. Перемоги, буд. 80, м. Запоріжжя, слідчим вилучений предмет, схожий на металеву кулю, у свою чергу вилучений у ОСОБА_5 під час обробки рани в області спини праворуч з правої сторони (том 1 аркуші справи 146 - 148).

Відповідно до висновку експерта № 1004 від 01.10.2020, складеного на підставі постанови слідчого від 18.08.2020, проникаючі «вогнепальні» поранення грудної клітки ліворуч з локалізацією ран на рівні 9-го міжребір`я по середньо-підпаховій лінії та 4-5х міжребір`їв по передньо-підпаховій та середньо-підпаховой лініями з направленням ранових каналів в плевральну порожнину з наскрізним пораненням нижньої «чашки» (за даними з медичної документації, найбільш ймовірно мається на увазі частка (доля) легені, краєвим пораненням верхньої «чашки» (за даними з медичної документації, найбільш ймовірно мається на увазі частка (доля) легені та пораненням міокарда лівого шлуночку серця, пошкодженням лівої підключичної (специфічної) артерії, гематоми у районі нижньолегеневої зв`язки та в області апертури грудної порожнини, зі скупченням крові в порожнині перикарду та в плевральній порожнині у ОСОБА_5 кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпека для життя (згідно з пунктами 2.1.1.а), 2.1.3.й), 2.1.3.п) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 № 6. Непроникаючі «вогнепальні» поранення грудної клітки зліва та справа: зліва - на рівні 4 міжребір`я по лопатковій лінії із іншорідним тілом металевої консистенції (щільності) в дні рани, із наступним його хірургічним видаленням (за даними опису оперативного втручання) та 3-го міжребір я по передньо-пахвовій та лопатковій лініям, в лівій поперековій ділянці, справа - на рівні 9-го міжребір`я по біляхребтовій ліній у ОСОБА_5 самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я згідно з пунктом 2.3.1а) Правил. Тілесні ушкодження у ОСОБА_5 утворились від дії тупих твердих предмет із обмеженою травмуючою поверхнею та значною (достатньою для виникнення виявлених на тілі потерпілого ушкоджень) кінетичною енергією. Зважаючи на обставини травмування та дані з медичної документації, не виключається можливість виникнення тілесних ушкоджень внаслідок дій снарядів, які отримали заряд кінетичної енергії внаслідок пострілів. Давність утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 не суперечить строку, вказаному в постанові слідчого, в наданій медичній документації та зі слів освідуваного. Виявлений комплекс тілесних ушкоджень утворився від не менш ніж восьми травматичних впливів. Виключається можливість утворення виявленого комплексу тілесних ушкоджень при ударах руками, обутими ногами або іншими предметами. Згідно з даними оперативного втручання (операція № 268, 269 від 01.08.2020) рановий канал рани на рівні 9 межребір`я зліва проникає в плевральну порожнину, йде знизу доверху, тому ймовірно напрямок травматичного впливу був зліва направо знизу доверху. Відомості про направленість ранових каналів інших ран, в наданій медичній документації, відсутні (том 1 аркуші справи 160 - 165).

Згідно з протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.08.2020 свідок ОСОБА_15 упізнала ОСОБА_7 , який 01.08.2020 у дворі будинку АДРЕСА_2 здійснив замах на вбивство за допомогою пістолету. Упізнала його за формою та розрізу очей, формою носу, вух, губ (том 1 аркуші справи 166 - 168).

У протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.08.2020 міститься інформація про те, що ОСОБА_10 був затриманий 01.08.2020 о 17.30 годині у подвір`ї будинку АДРЕСА_2 . Під час затримання у нього виявлені та вилучені предмет, схожий на пістолет, на якому проглядається напис НОМЕР_2 , а також балон аерозольний з дратівливим препаратом «Кобра-1» (том 1 аркуші справи 169 - 173) .

Відповідно до висновку експерта № 864 від 07.09.2020, складеного на підставі постанови про доручення на проведення судово-медичної експертизи від 03.08.2020, рана над лівою бровою, синець в навколоочній ділянці лівого ока, на передній половині грудної клітини ліворуч, в ділянці лівого плеча, в ділянці правого передпліччя, садно на завитку лівої вушної раковини у ОСОБА_7 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (пункт 2.3.1.а) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в постанові слідчого, в наданій медичній документації та зі слів освідуваного. Виявлений комплекс тілесних ушкоджень утворився від не менш ніж 8-ми травматичних впливів. Об`єктивно висловитись про кількість нанесених ударів потерпілому за наданими даними не є можливим. Виявлені ушкодження були спричинені в короткий проміжок часу, через що висловитися про нанесення тілесних ушкоджень в один і той же час чи в різний, в тому числі їх послідовність, експертом, не видається можливим. Виявлені тілесні ушкодження небезпечними для життя в момент їх заподіяння не являлись (том 1 аркуші справи 182 - 185).

Згідно з висновком експерта № 2402 від 19.08.2020, складеного на підставі постанови про доручення на проведення судово-медичної експертизи від 06.08.2020, кров потерпілого ОСОБА_5 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (том 1 аркуші справи 186 - 192).

У висновку експерта № 2403 від 04.09.2020, складеного на підставі постанови про доручення на проведення судово-медичної експертизи від 06.08.2020, зазначено, що на речах потерпілого ОСОБА_5 : сорочці верхній, шортах та ремені встановлена наявність крові людина та виявлений антиген Н з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, в тому числі від самого ОСОБА_5 (том 1 аркуші справи 193 - 199).

Відповідно до висновку експерта № 6-327 від 21.08.2020, складеного на підставі постанови про доручення на проведення комплексної судової хімічної та балістичної експерти від 06.08.2020, в каналі ствола наданого на дослідження предмета, схожого на пістолет з маркуванням «STALKER Made by ATAK Arms Ltd» та « НОМЕР_2 » відсутні продукти пострілу, що свідчить про те, що після останньої його чистки постріли не проводились (том 1 аркуші справи 201 - 211).

Згідно з висновком експерта № 2-447 від 25.08.2020, складеного на підставі постанови про доручення на проведення комплексної судової хімічної та балістичної експерти від 06.08.2020, наданий на дослідження предмет, зовні схожий на пістолет, до вогнепальної зброї не відноситься, є револьвером «STALKER» калібру 4 мм. (Флобер), заводський № НОМЕР_2 , виробництва Туреччини, призначений для тренувальної стрільби поза спеціальних приміщень та майданчиків (тирів, стрільбищ). Револьвер придатний до стрільби. Виготовлений промисловим способом. Два предмети, ззовні схожі на металеву кулю, є складовими частинами патронів калібру 4 мм. (Флобера), а саме кулями. Сліди на двох кулях не придатні для ідентифікації зброї, ї якої вони були стріляні (том 1 аркуші справи 212 - 221).

У висновку експерта № 501 від 09.10.2020, складеного на підставі постанови про доручення на проведення судової медико-криміналістичної експерти від 18.09.2020, на сорочці від потерпілого ОСОБА_5 виявлено 10 окремих пошкоджень. Всі пошкодження утворилися від дії тупого предмета (предметів) з обмеженою травмуючою поверхнею. Виявлення по краях всіх пошкоджень коричневого забарвлення вказує на наявність сполук свинцю на предметі, що травмував. Враховуючи взаєморозташування пошкоджень № 6 - 8, не виключається можливість їх утворення одночасно, за умови формування, в момент утворення пошкоджень, складки на тканині сорочки. На шортах потерпілого виявлено 2 окремих пошкодження. Пошкодження на шортах утворилися від дії тупого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею. Виявлення по краях пошкодження № 1 коричневого забарвлення, вказує на наявність сполук свинцю на предметі, що травмував. Враховуючи дані пошарового дослідження наданих предметів одягу (сорочки та шортів) на манекені, не виключається, що пошкодження № 1 на шортах могло утворитися одночасно, або з пошкодженням № 9, або з пошкодженням № 10 на сорочці потерпілого. Враховуючи морфологічні особливості досліджених пошкоджень на сорочці та шортах, а також конструкційні особливості досліджених куль, вважає, що всі досліджені пошкодження могли утворитися від дії наданих, або подібних до них, куль (том 1 аркуші справи 222 - 242).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 372 від 14.09.2020, складеного на підставі постанови про проведення первинної амбулаторної комплексної судової психологічно-психіатричної експертизи від 14.08.2020, ОСОБА_10 до 30.07.2020 психічних розладів не виявляв. 30.07.2020 переніс психотравмуючу ситуацію, що викликала психічний розлад у вигляді розладу адаптації, а саме - гострої реакції на стрес, яка зберігалась на протязі трьох діб. Тому у період здійснення інкримінованого йому правопорушення (01.08.2020) також виявляв ознаки психічного розладу у вигляді розладу адаптації (гострої реакції на стрес). Ступінь наявних психічних розладів був не таким, що позбавляв його можливості усвідомлювати фактичний характер своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_10 виявляє ознаки розладу психічної діяльності у вигляді розладу адаптації з переважним порушенням інших емоцій, що не позбавляє його можливості усвідомлювати фактичний характер своїх дій та керувати ними. Дії ОСОБА_7 були викликані відчуттям гніву, образи, але не порушували свідомість і не досягали ступеню, що має юридичне значення. У ситуації, що досліджується ОСОБА_10 не виявляв характерних феноменологічних ознак стану сильного душевного хвилювання, фізіологічного афекту чи іншого особливого емоційного стану, а саме трьохфазності. У ході психоекспериментального обстеження ОСОБА_10 на теперішній час виявляє ознаки порушення адаптації, зниження емоційно-вольової сфери. Загальний рівень інтелекту відповідає отриманій освіті й придбаному життєвому досвіду, у структурі особистості виявляє акцентуацією істероїдного типу, які можна віднести за рахунок національних відмінностей. ОСОБА_10 , з урахуванням індивідуально-психологічного стану особистості, міг в повній мірі усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними в досліджуваній ситуації. ОСОБА_10 не потребує застосування примусових заходів медичного характеру. Потребує як найшвидшого вирішення психотравмуючої ситуації (том 2 аркуші справи 2 - 4, 8 -18).

Згідно з висновком експерта № 507/л від 20.10.2020, складеного на підставі постанови про проведення додаткової судово-медичної експертизи від 08.10.2020, є можливим утворення тілесних ушкоджень, виявлених на тілі потерпілого ОСОБА_5 , за механізмом на який він вказує в ході проведення слідчого експерименту за його участю від 08.10.2020 та в протоколі огляду предмета від 03.08.2020 (огляду відеозапису «IMG_0769.MP4») (том 2 аркуші справи 19 - 35).

Відповідно до постанови про перекваліфікацію кримінального правопорушення від 30.10.2020 дане кримінальне правопорушення було перекваліфіковане слідчим з частини третьої статті 15, частини першої статті 115 КК України на частину другу статті 15, частини першої статті 115 КК України (том 2 аркуші справи 41 - 42).

Згідно з заявою ОСОБА_7 від 02.08.2020 та витягу з ЄРДР про кримінальне провадження № 0000176 від 03.08.2020, обвинувачений звернувся до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з заявою про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення, а саме 30.07.2020 приблизно о 18.00 годині двоє невідомих, знаходячись біля будинку 16 по пр. Металургів в м. Запоріжжя, спричинили йому тілесні ушкодження (том 2 аркуші справи 85 - 87).

Також, відповідно до заяви ОСОБА_20 від 02.08.2020, остання зверталась до Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області з заявою про вчинене щодо її дітей кримінальне правопорушення потерпілим ОСОБА_5 , який 30.07.2020 приблизно о 18.00 годині ледве не наїхав автомобілем на дітей, після чого погрожував її родині (том 2 аркуші справи 91 - 92).

В листі Громадської правозахисної організації «ЕГІДА-ЗАПОРІЖЖЯ» від 31.08.2020 зазначено, що свідок ОСОБА_20 разом з донькою ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 31.08.2020 звернулись до психолога організації з питання діагностики психоемоційного стану дитини після побиття батька дитини ОСОБА_7 в її присутності. Дитина налякана ситуацією, що розгорнулась на її очах, відчуває страх, розгубленість та сум. Не відчуває себе в безпеці. Знецінення батька на її очах має травматичний вплив на її розвиток (том 2 аркуші справи 93 - 95).

У висновку експертів № 24466/24467/24506 за результатами проведення комплексної судової психолого-лінгвістичної експертизи мовлення та експертизи відео-, звукозапису від 28.02.2023, проведеної на підставі ухвали про доручення проведення експертизи від 13.09.2021, зазначено, що у фразах співрозмовників у розмові, яка зафіксована у фонограмі відеофайлу «IMG_0769.MP4» не містяться висловлювання, виражені у формі спонукання до здійснення пострілів. Визначити, чи є в розмовах та діях ознаки будь-якого психологічного впливу з боку однієї особи на іншу особу не є можливим. Також не є можливим визначити, чи реалізовані в висловлюваннях однієї особи речові маніпулятивні стратегії та тактики, психологічні прийоми, спрямовані на провокування чи підбурювання іншої особи щодо вчинення пострілів в її бік (том 2 аркуш справи 247, том 3 аркуші справи 22 - 42).

Також, судом досліджені речові докази - револьвер «STALKER» калібру 4 мм. (Флобер), заводський № НОМЕР_2 , дві металевих кулі, п`ять патронів та три гільзи.

Показання обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_20 в частині того, що під час події в руці ОСОБА_5 знаходився предмет, схожий на ніж, спростовуються відеозаписом події, показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_22 , відповідно до яких в руках потерпілого під час події вказаний предмет був відсутній.

Показання свідка ОСОБА_14 в частині того, що після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому обвинувачений ОСОБА_10 з іншим невідомим чоловіком переслідували його, спростовуються показаннями самого потерпілого, відповідно до яких він не бачив, щоб обвинувачений переслідував його; показаннями свідка ОСОБА_22 , який повідомив, що потерпілий сам біг до аптеки; свідка ОСОБА_23 , яка повідомила, що в аптеку потерпілий зайшов сам і в аптеку більше ніхто не заходив. Також, показання свідка ОСОБА_14 в частині того, що обвинувачений здійснив ще не менше двох пострілів в потерпілого після обставин, які нею були зафіксовані у відеозапису, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , відповідно до яких потерпілий після пострілів, зафіксованих у відеозапису, пішов з місця події, а отже обвинувачений не міг здійснювати постріли в потерпілого.

Інші неточності та несуттєві для кримінального провадження суперечності в показаннях обвинуваченого, потерпілого і свідків щодо деталей подій суд не бере до уваги та не вважає це підставою ставити під сумнів їх показання в цілому, виходячи з того, що з моменту події та їх допитів минув значний час (понад вісім місяців), що могло істотно вплинути на запам`ятовування ними обставин події.

Досліджені судом докази узгоджуються між собою і беззаперечно доводять, що обвинувачений ОСОБА_10 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження. Вказана обставина також визнається обвинуваченим ОСОБА_25 .

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_7 кваліфіковані за частиною другою статті 15, частиною першою статті 115 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до частини першої статті 115 КК України умисним вбивством є умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Умисне вбивство слід відрізняти від умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого. Визначальним при цьому є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до таких наслідків характеризується необережністю. Питання про умисел вирішується виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.

Умисне тяжке тілесне ушкодження (стаття 121 КК України) є злочином із матеріальним складом і змішаною формою вини.

Так, з системного аналізу закону випливає, що при відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча й свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. Для з`ясування змісту та спрямованості умислу особи при дослідженні доказів їм необхідно виходити з сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи. Порушення цієї вимоги породжує серйозні помилки щодо кваліфікації злочину.

Характерною ознакою прямого умислу є також бажання настання злочинного наслідку, що був задуманий, щодо матеріальних злочинів, і бажання вчинення злочинного діяння - щодо формальних злочинів. У такого роду бажанні знаходить своє вираження вольова ознака умислу як його найважливіша і відмінна риса. Наявністю бажання настання злочинного наслідку при вчиненні злочину з матеріальним складом прямий умисел відрізняється від інших форм і видів вини. Бажання, як вольове начало, перебуває в нерозривній єдності із свідомістю особи, яка діяла з прямим умислом, і її здатністю передбачити наслідки свого діяння.

Згідно з частиною першою статті 15 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК України, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі в тому разі, якщо вони були включені в ціль її діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення.

Якщо умисне вбивство може бути вчинено як з прямим, так і з непрямим умислом, то замах на умисне вбивство можливий лише з прямим умислом, тобто коли вчинене свідчило про те, що винний усвідомлював суспільну небезпечність своїх дій, передбачав можливість або неминучість настання смерті іншої людини і бажав її настання, однак смертельний результат не настав з незалежних від нього обставин.

У випадку, коли під час замаху на злочин винний спрямовує свою волю на запобігання настанню суспільно небезпечного наслідку, в такому разі може мати місце добровільна відмова від вчинення злочину - остаточне припинення особою за своєю власною волею замаху на злочин, якщо при цьому вона усвідомлювала можливість доведення злочину до кінця.

На стадії закінченого замаху на вбивство добровільна відмова можлива лише в тих випадках, коли між здійсненим діянням і ймовірним настанням суспільно небезпечних наслідків є певний проміжок часу, у ході якого особа контролює розвиток причинного зв`язку, може втрутитися і перешкодити настанню суспільно небезпечного наслідку. Добровільна відмова у цих випадках можлива лише завдяки активним діям.

Як вбачається з досліджених судом доказів, 01.08.2020 приблизно о 17.20 годині ОСОБА_10 , перебуваючи біля під`їзду № 3 будинку АДРЕСА_2 , під час конфлікту з ОСОБА_5 , використовуючи револьвер «STALKER» калібру 4 мм. (Флобер), здійснив не менше двох пострілів в область тулубу ОСОБА_5 , після яких останній залишив місце події. Через певний час ОСОБА_5 повернувся до свого автомобіля, який знаходився у дворі вищевказаного будинку, де також перебував ОСОБА_10 , який знову в ході конфлікту здійснив не менше шести пострілів в область тулубу ОСОБА_5 , який в подальшому знов залишив місце події.

Внаслідок протиправних дій обвинувачений ОСОБА_10 спричинив потерпілому ОСОБА_5 проникаючі «вогнепальні» поранення грудної клітки ліворуч, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпека для життя, та непроникаючі «вогнепальні» поранення грудної клітки зліва та справа, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що підтверджується висновком експерта № 1004 від 01.10.2020.

Сам ОСОБА_10 наполягає на тому, що хоча він і діяв умисно, проте не бажав настання смерті потерпілого.

Суд встановив, що знаряддям злочину є револьвер «STALKER» калібру 4 мм. (Флобер), який не є вогнепальною зброєю, а отже не призначений для нанесення смертельних уражень, що підтверджується висновком експерта № 2-447 від 25.08.2020. Поранення потерпілому були нанесені одним способом шляхом здійснення пострілів з револьверу, проте два з них є тяжкими тілесними ушкодженнями, а три - легкими, що також підтверджує ту обставину, що знаряддя злочину не призначене для нанесення смертельних уражень.

Тілесні ушкодження були нанесенні обвинуваченим потерпілому в результаті здійснення неприцільних пострілів з вказаного револьверу, але з близької відстані, що підтверджується показаннями обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_20 та ОСОБА_22 , а також відеозаписом події, що міститься у відеофайлі «IMG_0769.MP4».

Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_10 мав можливість довести злочин до кінця і вбити потерпілого, проте він утримався від подальших протиправних дій, не переслідуючи потерпілого, який самостійно залишив місце події, що підтверджується показаннями потерпілого, обвинуваченого, свідків ОСОБА_22 та ОСОБА_23 .

Вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_10 вчинив всі необхідні дії, які залежали від його волі та не мав наміру вбивати ОСОБА_5 .

При цьому, суд також враховує показання потерпілого ОСОБА_5 , який вважав, що обвинувачений не намагався його вбити, але бажав нанести йому тілесні ушкодження.

Злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках коли особа діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідками, які фактично були заподіяні.

З огляду на викладене, враховуючи вимоги статті 62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь, частини другої статті 17 КПК Країни, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_10 усвідомлював, що спричиняє тілесні ушкодження, але при вчиненні цих дій не мав умислу на вбивство, а тому його дії необхідно перекваліфікувати з частини другої статті 15, частини першої статті 115 КК України на частину першу статті 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Приймаючи таке рішення суд виходить з приписів частини третьої статті 337 КПК України, відповідно до яких з метою ухвалення справедливого рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Обвинувачений ОСОБА_10 під час допиту та в судових дебатах наполягав на тому, що він перебував у стані необхідної оборони, захищаючи себе від протиправних дій потерпілого ОСОБА_5 , які виражались у нанесенні йому тілесних ушкоджень 30.07.2020, наявності під час події в руці потерпілого предмету схожого на ніж, а також у висловлених потерпілим погрозах, які він сприймав реально. При цьому, в судових дебатах захисник адвокат ОСОБА_8 просила суд перекваліфікувати умисні дії обвинуваченого на частину першу статті 124 КК України як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Доводи сторони захисту про заподіяння ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_5 умисних тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони суд вважає неспроможними, оскільки вони спростовуються фактичними обставинами справи та суперечать сукупності доказів, наведених вище, перевірених у ході судового слідства.

Згідно з частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Закріплене вказаною правовою нормою право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя статті 27 Конституції України).

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36 КК України).

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Відповідно до показань обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_5 30.07.2020 між ними стався конфлікт. В ході даного конфлікту обвинуваченому були спричинені потерпілим легкі тілесні ушкодження, що не заперечувалось потерпілим під час допиту, та підтверджується висновком експерта № 864 від 07.09.2020. У день події між ними знов виникла сварка, в ході якої потерпілий ОСОБА_5 висловив в сторону обвинуваченого ОСОБА_7 погрозу вбивством, після чого обвинувачений здійснив в потерпілого кілька пострілів з револьверу (Флобер), заподіявши йому тяжкі та легкі тілесні ушкодження.

Також, обвинувачений ОСОБА_10 та свідок ОСОБА_20 повідомили, що під час події в руці ОСОБА_5 знаходився предмет, схожий на ніж. Однак, їх показання в цій частині спростовуються відеозаписом події, показаннями потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_22 , відповідно до яких в руках потерпілого під час події вказаний предмет був відсутній.

Оцінюючи обставини виникнення та розвитку конфлікту між обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілим ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про відсутність з боку потерпілого суспільно небезпечного посягання на обвинуваченого. У даному випадку погроза вбивством, враховуючи поведінку потерпілого та наявність в руках у обвинуваченого револьвера та газового балончика, не давала обвинуваченому реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози. Побоювання обвинуваченого за своє життя та життя його сім`ї також не давали йому підстави вважати, що потерпілий здійснює суспільно небезпечне посягання. Крім цього, тяжкі тілесні ушкодження потерпілому були заподіяні обвинуваченим вже після того, як ОСОБА_5 втікав від нього після застосування ОСОБА_9 препарату дратівливої дії.

За таких обставин, суд дійшов висновку що у ОСОБА_7 не було підстав вважати, що на нього вчинюється напад і він потребує захисту.

Згідно з частиною п`ятою статті 9 КПК України кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в умисному протиправному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 повністю доведена «поза розумним сумнівом».

При призначенні покарання, відповідно до статей 65 - 67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, а також обставини, що впливають на покарання.

ОСОБА_10 вчинив тяжкий злочин, раніше не судимий, перебуває у шлюбі, має на утриманні трьох малолітніх дітей, працює, під наглядом лікарів психіатра та нарколога не перебуває. За місцем роботи та проживання характеризується позитивно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_26 , суд визнає його щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене. При цьому суд зауважує, що незгода обвинуваченого з кваліфікацією його дій є його правом та не впливає на щирість розкаяння, осуд поведінки та відчуття жалю щодо вчинених протиправних дій (аналогічний висновок містить в постанові постанови Верховного Суді від 05.08.2020 у кримінальному провадженні № 51-4378км19 (справа № 334/5670/18). Також, такими обставинами суд визнає добровільне відшкодування обвинуваченим завданої шкоди; надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину; утримання ним трьох малолітніх дітей; його позитивні характеристики з місць роботи та проживання.

При цьому, обставини, які обтяжують йому покарання, судом не встановлені.

Враховуючи у сукупності тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особу, ступінь його вини, позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні обвинуваченому покарання, пов`язаного з позбавленням волі та його представника, який в судових дебатах просив призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_26 покарання в межах санкції, передбаченої частиною першою статті 121 КК України, у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, зі звільненням від призначеного покарання на підставі статті 75 КК України з встановленням іспитового строку, оскільки вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 не заявлений. Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Ухвалами слідчого судді від 05.08.2020 та 10.08.2020 у кримінальному провадженні були накладені арешти на майно. На підставі частини четвертої статті 174 КПК України суд скасовує вказані арешти.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Відповідно до статей 96-1, 96-2 КК України, частини дев`ятої статті 100 КПК України підлягає спеціальній конфіскації речовий доказ - револьвер «STALKER» калібру 4 мм. (Флобер), заводський № НОМЕР_2 , виробництво Туреччина.

Керуючись статтями 100, 174, 337, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

На підставі частини п`ятої статті 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк тримання під вартою з 01 серпня 2020 року до 04 серпня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком два роки.

Згідно з частинами першою та третьою статті 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешти:

- джинсових шортів сірого кольору з ременем коричневого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору; сорочки у клітину жовтого, сірого та білого кольорів з нашаруванням речовини бурого кольору; предмету, ззовні схожий на металеву кулю, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2020 у кримінальному провадженні № 1-кс/334/1505/20 (справа № 334/4322/20),

- мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4x», IMEI 1 - НОМЕР_4 , IMEI 2 - НОМЕР_4 , накладений на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2020 у кримінальному провадженні № 1-кс/334/1506/20 (справа № 334/4322/20),

- предмету, ззовні схожого на пістолет з маркуванням на поверхні НОМЕР_2 ; балону аерозольного з дратівливим препаратом «Кобра-1», накладений на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2020 у кримінальному провадженні № 1-кс/334/1504/20 (справа № 334/4322/20),

- предмету, ззовні схожого на металеву кулю, вилученого 06.08.2020 в ході огляду в приміщенні КНП «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги», розташованої за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 80, накладений на підставі ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 10.08.2020 у кримінальному провадженні № 1-кс/334/1542/20 (справа № 334/4322/20).

Речові докази:

- диски для лазерних систем зчитування формату DVD-R із: відеозаписом огляду місця події 01.08.2020, затримання ОСОБА_7 від 01.08.2020, аудіозаписами викликів на лінію «102» та «103», відеозапис з назвою «VID_20200801_172240-IMG_0769.MP4», які долучені до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження,

- два предмети, ззовні схожі на металеві кулі; балон аерозольний з дратівливим препаратом «Кобра-1», які зберігаються в камері зберігання речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - знищити,

- джинсові шорти сірого кольору з нашаруванням речовини бурого кольору; сорочку у клітину жовтого, сірого та білого кольорів з нашаруванням речовини бурого кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - повернути ОСОБА_5 за належністю,

- ремінь коричневого кольору, переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , - залишити ОСОБА_5 за належністю,

- телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 4x», IMEI 1 - НОМЕР_4 , IMEI 2 - НОМЕР_4 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_14 , - залишити ОСОБА_14 за належністю,

- предмет, ззовні схожий на пістолет, який є револьвером «STALKER» калібру 4 мм. (Флобер), заводський № НОМЕР_2 , виробництва Туреччини, який зберігається в камері зберігання речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, - конфіскувати у власність держави.

Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: