КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/3973/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , з внесеними доповненнями до неї, яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року, -

за участю:

прокурорів - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.06.2023 року задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 12.08.2023 року включно, без визначення розміру застави щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Яворів Львівської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей, працюючого на посаді фахівця з безпеки в ТОВ «Метінест Холдинг», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року); ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 262; ч. 1. ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року) КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, з внесеними доповненнями до неї, в яких просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14.06.2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання старшого слідчого та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи апеляційні вимоги захисник зазначає, що ухвала слідчого судді не ґрунтується на вимогах закону через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та через істотне порушення вимог кримінального процесуального законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

В доповненнях до апеляційної скарги, захисник вказує, що ОСОБА_7 , вже підозрювали у вчиненні особливо тяжкого злочину, і на той момент до нього був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, водночас на теперішній час він підозрюється у аналогічних злочинах з тими самими потерпілими, однак він ніколи не переховувався від органів досудового розслідування та суду, не вчиняв будь-які дії які б перешкоджали встановленню істини у справі та здійсненню досудового розслідування, водночас слідчим суддею при винесенні оскаржуваної ухвали не були в повному обсязі досліджені докази, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення вмотивованого та справедливого судового рішення.

Вказує, що підозра ОСОБА_7 є необґрунтованою. В обґрунтування цього зазначає, що ОСОБА_7 під час несення служби по охороні громадського порядку в місті Києві 18.02.2014 року будь-який спецзасіб не застосовував, про використання спецзасобу будь-ким з його підлеглих, його не повідомляли. Тобто, висновок органу досудового розслідування про те, що ОСОБА_7 нібито діяв на виконання явно злочинних наказів і сам нібито віддавав такі накази, не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, а тому це є припущенням, а не встановленим фактом. Крім цього, стороною захисту ОСОБА_7 надаються копії матеріалів, що відкривалися органу досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, які підтверджують доводи сторони захисту та спростовують доводи сторони обвинувачення.

Апелянт стверджує, що під час розгляду клопотання також не було доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні. Крім того, в клопотанні та доданих до нього матеріалів не містить будь-яких відомостей про навіть наміри підозрюваного ОСОБА_7 переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Звертає увагу суду автор апеляційної скарги і на те, що слідчий суддя суду першої інстанції у порушення вимог ч. 2 ст. 376 КПК України, призначив проголошення повного тексту судового рішення поза межами наданого чинним законодавством п`ятиденного строку, у зв`язку з чим це судове рішення на думку сторони захисту, підлягає безумовному скасуванню, оскільки винесено з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, які підтримали подану апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурорів, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчими Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових за № 0000268 від 27.03.2023 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року); ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 262; ч. 1. ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року) КК України.

Органом досудового розслідуванням зазначено, що 18.02.2014 року заступником начальника Головного управління - начальником міліції громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_11 , командиром БМОП «Беркут» ГУМВС України в Львівській області ОСОБА_12 , командиром БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_13 , командиром оперативної роти № 2 БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_14 , командиром РМОП «Беркут» УМВС України в м. Севастополь ОСОБА_15 , заступником начальника відділу забезпечення масових заходів управління громадської безпеки ГУМВС України в місті Києві ОСОБА_16 та іншими невстановленими особами було організовано та здійснено безпосередньо на місці перебування учасників мітингів, зборів та демонстрацій незаконне перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличного походу і демонстрацій громадян - учасників заходів громадського протесту на підтримку голосування у Верховній Раді України за повернення до Конституції 2004 року, шляхом застосування працівниками спецпідрозділів МОП «Беркут» МВС України, надмірного фізичного насильства, спеціальних засобів, у тому числі з метою їх залякування, вчинення умисних вбивств громадян з числа мітингувальників та заподіяння їм тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості.

У результаті вищевказаних злочинних дій командира БМОП «Беркут» ГУМВС України в Львівській області ОСОБА_7 , вчинених на виконання явно злочинного наказу ФедчукаП.М., під час незаконного силового відтиснення працівниками підрозділів БМОП «Беркут» ГУМВС України в Харківській та Львівській областях, РМОП «Беркут» УМВС України в м. Севастополь та інших підрозділів МОП «Беркут», які перебували на вулиці Інститутській, вулиці Садовій, вулиці Шовковичній, Кріпосному провулку та Кловському узвозі в м. Києві, незаконно здійснено силовий розгін громадян, які перебували на вказаних вулицях, у результаті чого внаслідок протиправного та надмірного застосування фізичної сили, спеціальних засобів та прихованого застосування боєприпасів (набоїв) для помпових рушниць, у тому числі і з свинцевою картеччю, заподіяно тяжкі наслідки, зокрема у вигляді вбивства З осіб, спричинення тяжких тілесних ушкоджень 5 особам, середньої тяжкості тілесних ушкоджень 43 особам, легких тілесних ушкоджень 77 особам, вчинення насильницьких дій, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень 1 особі.

При цьому, 28.01.2014 року помічник начальника штабу БМОП «Беркут» ГУМВС України в Львівській області ОСОБА_17 отримав зі складу озброєння ВРЗО УМЗ ГУМВС України у Львівській області відповідно до накладної від 28.01.2014 № 4, виданої на підставі довіреності ОСОБА_7 від 28.01.2014 № 2, 10 одиниць рушниць «Форт-500 М-1» за №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_10, НОМЕР_3, НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_11, НОМЕР_2 , після чого був зобов`язаний зберігати та видавати іншим працівникам міліції зазначену вогнепальну зброю лише у встановленому чинним законодавством порядку.

В подальшому, вищезазначені помпові рушниці «Форт-500 М-1», у період з 28.01.2014, але не пізніше 10 год. 30 хв. 18.02.2014 за наказом ОСОБА_7 були видані ОСОБА_18 працівникам БМОП «Беркут» ГУМВС України в Львівській області в порушення вимог порядку, передбаченого Інструкцією із забезпечення контролю за обліком, зберіганням, видачею й прийманням вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та спеціальних засобів у чергових частинах органів та підрозділів внутрішніх справ України, затвердженої наказом МВС України № 141 від 27.03.2008, а саме без фіксації факту видачі конкретному працівникові міліції у службовій документації або іншим доступним способом, з метою використання ними зазначеної вогнепальної зброї при виконанні завідомо злочинного наказу ОСОБА_7 щодо незаконного перешкоджання 18.02.2014 проведенню мітингів, походів і демонстрацій в центральній частині м. Києва.

Надалі, не пізніше 20.02.2014 ОСОБА_7 , перебуваючи на території оздоровчого табору «Лідер» за адресою: м. Київ, вул. Юнкерова, 16 (3-я лінія у Пущі-Водиці), перевищив свої службові повноваження та владу, за попередньою змовою з ОСОБА_18 організував підпорядкованих працівників та інших осіб для привласнення вогнепальної зброї, а саме 10 одиниць помпових рушниць калібру 12/76 «Форт-500 М-1» за №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_2, НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_2 , для приховування факту їх використання 18.02.2014 на вул. Грушевського, вул. Інститутській, Шовковичній, Кріпосному провулку, чим завдав істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам, а саме матеріальну шкоду в розмірі 61 250, 00 грн. (шістдесят одна тисяча двісті п`ятдесят гривень).

Вказане кримінальне провадження 27.03.2023 виділено із кримінального провадження №0001029, у якому ОСОБА_7 20.03.2023 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ст. 340 КК України; ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 КК України (в редакції Закону від 07.04.2011); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 КК України (в редакції Закону від 05.11.2009); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121; ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 КК України (в редакції Закону від 21.09.2006).

02.05.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0001175 від 29.08.2022 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 262, ч.1 ст. 365 КК України.

03.05.2023 року матеріали досудового розслідування за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 262, ч. 1 ст. 365 КК України виділені з матеріалів кримінального провадження №0001175 в окреме провадження за № 0000366.

03.05.2023 року кримінальні провадження № 0000268 від 27.03.2023 року та № 0000366 від 03.05.2023 року за підозрою ОСОБА_7 об`єднані в одне кримінальне провадження за № 0000268.

03.05.2023 року у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000268 ОСОБА_7 повідомлено про зміну повідомлених 20.03.2023 року та 02.05.2023 року підозр за ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011), ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009), ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009), ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121 (в редакції від 05.11.2009), ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006), ч.3 ст. 27, ч.2 ст. 262, ч.1 ст. 365 КК України (в редакції від 07.04.2011).

24.04.2023 року ухвалою Київського апеляційного суду у справі № 757/10976/23-к скасовано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.03.2023, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, та до нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07.05.2023 року.

04.05.2023 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/17946/23-к строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 продовжено до 20.06.2023.

29.05.2023 року ухвалою Київського апеляційного суду у справі №757/17946/23-к рішення слідчого судді від 04.05.2023 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного залишено в силі.

Першим заступником Генерального прокурора України 02.05.2023 року у кримінальному провадженні № 0000268 від 27.03.2023 року продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 20.06.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 07.06.2023 року у справі № 757/22786/23-к строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, тобто до 20.09.2023 року.

13.06.2023 року (клопотання датоване 12.06.2023 року) старший слідчий в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до Печерського районного суду міста Києва про продовження строку тримання під вартою, щодо ОСОБА_7 , строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

14.06.2023 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва задоволено зазначене клопотання старшого слідчого та продовжено ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 12.08.2023 року включно.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, вважає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 , з внесеними останньою доповненнями до неї, необґрунтованими, невмотивованими та такими, що не відповідають матеріалам кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства, при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя, всупереч доводам захисника та підозрюваного, дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року); ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 262; ч. 1. ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року) КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Фактів та інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень, в клопотанні старшого слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри, що підтверджується на даному етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в матеріалах клопотання.

Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винним у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та конкретні обставини кримінального провадження.

Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені ризики з часу застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Органом досудового розслідування в достатній мірі доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відсутності достатніх доказів, щодо обґрунтованості продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заслуговують уваги, оскільки слідчий суддя об`єктивно оцінив матеріали провадження та дійшов правильного висновку, щодо наявності ризиків та доказів.

На підтвердження своїх висновків про наявність вказаних ризиків слідчий суддя навів змістовні доводи, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року); ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 262; ч. 1. ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року) КК України. Наявність обґрунтованої підозри останнього у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

З урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_7 даних про його особу в сукупності, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано продовжив ОСОБА_7 строк тримання під вартою. Завершити розслідування до закінчення строку тримання під вартою, не виявляється за можливе, оскільки необхідно забезпечити повноту встановлення обставин, мотивів і мети вчинення кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим необхідно провести наступні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, без яких неможливо завершити досудове розслідування, зокрема:

- допитати як свідків колишніх співробітників БМОП «Беркут» ГУМВС України у Львівській та Харківській областях, Управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві, а також інших працівників правоохоронних органів, які були задіяні до заходів з охорони громадського порядку у центральній частині м. Києва 18.02.2014, а в разі наявності суттєвих протиріч у їх свідченнях - провести одночасні допити;

- оглянути фотознімки та відеозаписи подій 18.02.2014, провести слідчі експерименти на місцях вчинення неправомірних дій, впізнання за участі колишніх співробітників БМОП «Беркут» ГУМВС України у Львівській та Харківській областях, Управління громадської безпеки ГУМВС України в м. Києві, які приймали участь у подіях 18.02.2014 в центральній частині м. Києва;

- отримати висновки експертиз зброї та слідів і обставин її використання, призначених постановами від 23.01.2023, 27.04.2023, 15.03.2023, 15.03.2023, 15.03.2023, 15.03.2023, 05.01.2023 та 27.04.2023, які на теперішній час не закінчені;

- отримати висновок експертизи матеріалів, речовин та виробів вилучених 12.05.2023 в ГУ НП у Львівській області помпових рушниць Форт-500, призначеної 29.05.2023;

- отримати висновок комплексної фототехнічної та портретної судової експертизи, призначеної 29.05.2023;

- отримати висновок судово-почеркознавчої експертизи, призначеної -9.05.2023;

- здійснити тимчасовий доступ до документів - оригіналів особових прав ОСОБА_7 та інших пов`язаних осіб в ГУ НП у Львівській області;

- оглянути вилучені 12.05.2023 у Ліквідаційній комісії ГУМВС у Львівській області документи, які відносяться до предмету розслідування та вирішити питання про призначення судово-почеркознавчих експертиз;

- сформувати матеріали кримінального провадження для виконання вимог ст. 290 КПК України та виконати вимоги ст. ст. 291, 293 КПК України.

При цьому слідчий суддя врахував наявність обставин, які перешкоджали завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали і визнав їх поважними, з чим погоджується колегія суддів.

Висновки слідчого судді належним чином мотивовані та наведені обґрунтовані підстави для продовження підозрюваному ОСОБА_7 строку тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню застави стільки ж уваги, скільки вирішенню питання про необхідність тримання особи під вартою.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України

Як вбачається з матеріалів провадження ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ст. 340; ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 15, п. п. 1, 5, 12 ч. 2 ст. 115 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 2 ст. 121 (в редакції від 05.11.2009 року); ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 41, ч. 3 ст. 258 (в редакції від 21.09.2006 року); ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 262; ч. 1. ст. 365 (в редакції від 07.04.2011 року) КК України.

Таким чином, прийнявши обґрунтоване рішення щодо необхідності задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя на законних підставах не визначив щодо нього альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час апеляційного розгляду, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції - не виявлено.

Таким чином, слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання старшого слідчого, оскільки він довів обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 перебувати на волі. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість інші доводи та твердження захисника, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваної ухвали слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 14 червня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах першого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках Державного бюро розслідувань ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою та продовжено строк тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування тобто до 12.08.2023 року включно, без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , з внесеними доповненнями до неї, яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4