У Х В А Л А

25.07.2023 Дніпровський районний суд м. Києва (далі Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 одноособово перевіривши виконання вимог ст. 131-132, 170-171 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України за клопотанням прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 про арешт майна у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 липня 2023 року за № 0002626, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив :

до цього місцевого суду надійшло зазначене клопотання прокурора, яке обґрунтоване тим, що майно вказане у клопотанні, а саме ТЗ вилучений під час огляду 21 липня 2023 року слід арештувати, у порядку ч. 1 ст. 170 КПК в редакції Закону № 1019-VIII від 18.02.2016, оскільки воно відповідають критеріям ст. 98 вказаного Кодексу.

Слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст. 131-132, 170-171 КПК за цим клопотанням, приходить до наступного.

Згідно ч. 3 ст. 172 КПК, слідчий суддя встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Статтею 171 вказаного Кодексу визначено, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Однак, у цьому випадку, установлено, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 КПК.

Так, у клопотанні про арешт майна не зазначено підстави арешту відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу із змінами, внесеними згідно із Законом № 720-IX від 17.06.2020.

Заявники вмотивовують своє звернення з посиланням на положення ч. 1 ст. 170 КПК не у редакції Закону № 720-IX від 17.06.2020, а доводять свої доводи посиланням на редакцію Закону № 1019-VIII від 18.02.2016, тобто обґрунтовують клопотанням з посиланням на норму права, яка не є чинною, на момент його розгляду.

З рішення ВСУ у справі № 5-205кс15 витікає, що кримінальним процесуальним законом України визначається порядок провадження в кримінальних справах, тобто порядок вчинення процесуальних дій і прийняття кримінальних процесуальних рішень. Адже, на відміну від кримінального матеріального закону, кримінальний процесуальний закон не має зворотної дії навіть у тих випадках, коли його правила є більш сприятливі для учасників кримінального провадження.

Повернення процесу (процесуальних дій) неможливе, адже процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення (ст. 5 КПК).

Ба більше, неправильно обрана форма закону - застосована не та частина статті закону, чи редакція статті, яка не була чинною на момент злочину, або ж не давала підстав для застосування її зворотної дії в часі, то таке застосування закону про кримінальну відповідальність є незаконним (див. позицію Верховного Суду України у постанові від 19 травня 2016 року в справі № 5-389 кс15).

Процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії, апріорі, зРішення Конституційного Суду України у справі № 1-рп/99 від 09 лютого 1999 рокуубачається, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, а тому у світлі положень ст. 58 Конституції України, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Також, у клопотанні вказується (в резолютивній частині), що огляд мав місцеза адресою: АДРЕСА_1 , однак, згідно мотивувальної частини звернення та даних протоколу огляду, події відбувалися у м. Києві по вул. Харківське шосе в районі буд. № 48.

За таких умов слідчий суддя приходить до однозначного висновку, що дане клопотання не відповідає вимогам ст. 171 КПК, у зв`язку з чим останнє підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків в сімдесят дві години.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170-173, 369-372, 376 КПК України, Суд постановив :

клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_2 про арешт майна у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 22 липня 2023 року за № 0002626, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, повернути прокурору для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання цього судового рішення.

Ухвала оскарженню не підлягає та є обов`язковою до виконання на всій території України.

Слідча суддя ОСОБА_3