04.09.2023
Справа № 642/5065/23
Провадження № 1-кс/642/2662/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001343 від 28.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна по кримінальному провадженню № 0001343 від 28.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, До ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 27.08.2023 р. невстановлена особа вчинила крадіжку грошових коштів у сумі 3200 грн. з контейнеру № 723 724.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснила, що вона працює реалізатором в контейнері № 723 724 за адресою: АДРЕСА_1 , де свою підприємницьку діяльність здійснює ФОП « ОСОБА_5 ». 27.08.2023 р. приблизно о 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебувала на своєму робочому місці, коли вирішила вийти з вищевказаного контейнеру на пару хвилин та повернувшись побачила, як раніше невідомий їй чоловік стоїть біля входу в контейнер, де вона працює. Підійшовши до контейнеру ОСОБА_4 побачила, як з її контейнеру виходить ще один раніше невідомий їй чоловік. Зайшовши до контейнеру заявниця побачила відсутність 3200 грн., які на той час знаходились в касі, після чого заявниця покликала про допомогу та намагалась наздогнати раніше вказаних чоловіків для з`ясування обставин по суті.

Крім того, надав пояснення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який повідомив, що 27.08.2023 р. перебуваючи на своєму робочому місці за адресою: м. Харків, Різдвяна, 33 почув голос жінки, яка прохала про допомогу та зазначала, що чоловіки, які були поруч з робочим місцем ОСОБА_6 вкрали в неї грошові кошти, після чого ОСОБА_6 побачив, як один із чоловіків викинув з кишені грошові кошти та втік.

27.08.2023 р. в період часу з 15 год. 12 хв. по 16 год. 32 хв. за адресою: АДРЕСА_1 проведено огляд місця події за результатом якого виявлено та вилучено грошові кошти: купюри номіналом 500 гривень з номерами: ЛБ4785230, ЄВ8334037; купюри номіналом 200 гривень з номерами: ВЖ9271749, ГГ3580388, АН 7011306, ВЕ 4793122, ЗВ 6822103, ДГ 3547561, ХЕ 0577066, ТЄ 1113178, СК 3557312; купюри номіналом 100 гривень з номерами: УС 0318354, УУ 2399348, УЧ 2922433; купюри номіналом 50 гривень з номерами: ФА 0587815, ФВ 4663327, які належать на прав власності ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що без вилучення вони могли бути знищені чи передані іншим особам, що унеможливило б у подальшому проведення досудового розслідування та доказування складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі вищевказаних речових доказів, які вилучені в ході обшуку на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.

Згідно зі ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони, зокрема, підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Крім того, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При цьому, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Також відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди тощо.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

При цьому, відповідно до ч.ч.4, 6, 9-11 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п.1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У невідкладних випадках і виключно з метою збереження речових доказів або забезпечення можливої конфіскації чи спеціальної конфіскації майна у кримінальному провадженні щодо тяжкого чи особливо тяжкого злочину за рішенням Директора Національного антикорупційного бюро України (або його заступника), погодженим прокурором, може бути накладено попередній арешт на майно або кошти на рахунках фізичних або юридичних осіб у фінансових установах. Такі заходи застосовуються строком до 48 годин. Невідкладно після прийняття такого рішення, але не пізніше ніж протягом 24 годин, прокурор звертається до слідчого судді із клопотанням про арешт майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

З огляду на викладене, на даний час виникла необхідність накласти арешт на виявлені та вилучені грошові кошти, а саме: купюри номіналом 500 гривень з номерами: ЛБ4785230, ЄВ8334037; купюри номіналом 200 гривень з номерами: ВЖ9271749, ГГ3580388, АН 7011306, ВЕ 4793122, ЗВ 6822103, ДГ 3547561, ХЕ 0577066, ТЄ 1113178, СК 3557312; купюри номіналом 100 гривень з номерами: УС 0318354, УУ 2399348, УЧ 2922433; купюри номіналом 50 гривень з номерами: ФА 0587815, ФВ 4663327, які належать на прав власності ОСОБА_5 та які вилучені в ході огляду місця події 27.08.2023 р., в період часу з 15 год. 12 хв. по 16 год. 32 хв. за адресою: м. Харків, вул. Різдвяна, 33, оскільки вказані предмети матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази та для запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. .

Прокурор в судове засідання надав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив задовольнити.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного висновку

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст.170КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст.170КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

На виконання вимог ч.1 ст.173КПК України слідчий, прокурор довели слідчому судді необхідність арешту майна у вказаній частині, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Вилучені в ході проведення огляду місця події події 27.08.2023 р., в період часу з 15 год. 12 хв. по 16 год. 32 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти, а саме: купюри номіналом 500 гривень з номерами: ЛБ4785230, ЄВ8334037; купюри номіналом 200 гривень з номерами: ВЖ9271749, ГГ3580388, АН 7011306, ВЕ 4793122, ЗВ 6822103, ДГ 3547561, ХЕ 0577066, ТЄ 1113178, СК 3557312; купюри номіналом 100 гривень з номерами: УС 0318354, УУ 2399348, УЧ 2922433; купюри номіналом 50 гривень з номерами: ФА 0587815, ФВ 4663327, які належать на прав власності ОСОБА_5 матимуть суттєве значення у кримінальному провадженні як речові докази та для запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження,а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 131-132, 171-173 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення огляду місця події 27.08.2023 р., в період часу з 15 год. 12 хв. по 16 год. 32 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , грошові кошти, які належать на праві власності ОСОБА_5 , а саме на купюри номіналом 500 гривень з номерами: ЛБ4785230, ЄВ8334037; купюри номіналом 200 гривень з номерами: ВЖ9271749, ГГ3580388, АН 7011306, ВЕ 4793122, ЗВ 6822103, ДГ 3547561, ХЕ 0577066, ТЄ 1113178, СК 3557312; купюри номіналом 100 гривень з номерами: УС 0318354, УУ 2399348, УЧ 2922433; купюри номіналом 50 гривень з номерами: ФА 0587815, ФВ 4663327.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні ухвали в той же строк з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя ОСОБА_1