БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №515/256/23
Провадження №1-кп/497/92/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2023 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області

в особі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинувачених адвоката ОСОБА_7 , який залучений на окрему процесуальну дію,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів в кримінальному провадженні за №0001292 від 05.11.2022, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський Одеської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Саратським РВ УМВС України в Одеській області від 07.08.2004 року

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.263 ч.1, ст.187 ч.4, КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця с. Вознесенівка Тарутинського району Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та проживав за адресою: АДРЕСА_3 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 виданого Тарутинським РВ ГУМВС України в Одеській області від 23.04.2012 року,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Усть-Ілімськ Іркутської області російської федерації, громадянина України, який проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_4 , особу якого встановлено на підставі паспорту громадянина України серії НОМЕР_3 виданого Малиновським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області від 23.03.2016 року,

обвинувачених за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ст. 187 ч. 4 КК України,

ВСТАНОВИВ:? ?

16.06.2023 року до Болградського районного суду Одеської області надійшов за підсудністю на підставі ухвали Одеського апеляційного суду від 15.06.2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні у кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_6 за ч.4 ст.187 КК України в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001292 від 05.11.2022 року,

Того ж дня 16.06.2023 року прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 подав до канцелярії суду письмові клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та клопотання про продовження покладених раніше обов`язків під час застосування запобіжного заходу у вигляді застави на обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст.194 КПК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.01.2022 №2102-ІХ, з 26.03.2022 Указ Президента України від 14.03.2022 року №133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 №2119-ІХ, з 25.04.2022 Указ Президента України від 18.04.2022 року №259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 №2212-ІХ, з 25.05.2022 Указ Президента України від 17.05.2022 року №341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 року №2263-ІХ, з 23.08.2022 Указ Президента України від 12.08.2022 року №573/2022, затверджений Законом України від 15.08.2022 року №2500-ІХ на території України введено воєнний стан.

Так, 04 листопада 2022 року приблизно о 00 годині 00 хвилин, точний час в ході досудового розслідування, встановити не представилось можливим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з корисливих спонукань, маючи на меті напад з метою заволодіння чужим майном, заздалегідь пристосувавши маски з прорізями для очей з метою запобігання виявлення їх сторонніми особами, через паркан проникли на територію подвір`я домоволодіння АДРЕСА_5 , та в подальшому, шляхом віджиму вікна біля вхідних дверей будинку, проникли в середину.

Виявивши потерпілу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в її спальній кімнаті в ліжку, двоє з вищевказаних осіб, з застосуванням фізичної сили, користуючись похилим віком потерпілої, за допомогою скотчу та електричного кабелю, зв`язали руки та ноги потерпілої до ліжка та поклали їй до рота порошкоподібну речовину від якої потерпіла втратила свідомість, таким чином створивши реальну небезпеку для життя та здоров?я ОСОБА_9 , через відсутність у неї можливості самостійно або за участю інших осіб надати собі необхідну допомогу.

В подальшому, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, відшукали та заволоділи грошовими коштами в сумі 100 000 гривень, які знаходились в кімнаті №2, мобільним телефоном марки «Sigma Comfort 50» вартістю 664 гривні 30 копійок, знаходився в кімнаті №3, мобільним телефоном марки «Nokia 1200» вартістю 350 гривень, прикрасами у вигляді сережок, прикрасою у вигляді намиста, наручним годинником «Luch» жовтого кольору вартістю 200 гривень, які знаходились в кімнаті №4, тим самим завдавши збитки потерпілій та зникли з місця події, розпорядившись викраденим на власний розсуд, залишивши потерпілу у зв?язаному стані, що спричинило їй тілесні ушкодження у вигляді переохолодження з розвитком пневмонії не були небезпечними для життя, спричинили короткочасний розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше 21 дня і за цим критерієм, згідно п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Ушкодження у вигляді саден не були небезпечним для життя, мають незначні, скороминучі наслідки, що тривають не більше 6 днів, і за цим критерієм, згідно п.2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (Наказ №6 МОЗ України від 17.01.1995р.) відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли спричинивши потерпілій майнову шкоду на суму 101214 гривень 30 копійок.

По твердженню прокурора підставою для продовження застосування обраних раніше запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та щодо обрання покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 прокурор послався на те, що дані особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків та потерпілу, які наразі не допитані в суді, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення перебуваючи на волі, можуть залишити місце проживання, ухилитися від суду, продовжити вчиняти інші протиправні діяння, через що застосування до обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

А тому метою продовження застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання обвинуваченими, покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

За викладених обставин прокурор вважає за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді продовження застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , а також про продовження строку дії раніше покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст.194 КПК України

В судовому засіданні:

- прокурор усі три, подані клопотання підтримав, посилаючись на викладені у них обставини та ризики, наполягав на їх задоволенні. Надав пояснення з підстав зазначених в клопотанні. По твердженню прокурора кримінальне правопорушення, яке вчинене обвинуваченим відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років, та зважаючи на покарання яке загрожує підозрюваним, останні можуть вчинити дії до приховування від суду, продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати судовому розгляду іншим чином. Наразі свідки, потерпіла судом не допитані, а тому на них може бути вчинений тиск. Докази судом не досліджені, що не надає можливість суду встановити істину в даному кримінальному провадженні.

Перебуваючи під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу є ризик впливу на свідків і потерпілу, які є мешканцями того ж району, що й підозрювані.

Обвинувачений ОСОБА_4 покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення вказаного клопотання. Просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, хоча б домашній арешт. Запевнював суд, що зобов`язується прибувати до суду за першою вимогою. Зацікавлений як в найшвидшому розгляді даного кримінального провадження, та не буде перешкоджати будь-яким чином. Має сім`ю і трьох неповнолітніх дітей, які потребують його турботи і опіки. Перебуваючи вдома під домашнім арештом зможе доглядати за дітьми, що значно полегшить становище його дружини.

Обвинувачений ОСОБА_6 також заперечував щодо запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити його на більш м`який. Пояснив, що понад вісім місяців вони перебувають під вартою, та жодного разу не було розглянуто питання зміни запобіжного заходу на більш м`який. Має міцні соціальні зв`язки, хоча і перебуває у незареєстрованому шлюбі, має гарну сім`ю, неповнолітню дитину. Відсутність постійного місця реєстрації, це перешкоди зі сторони тещі, яка не надала згоду на його місце реєстрації разом з цивільною дружиною, хоча разом проживають понад 15 років.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 заперечував щодо задоволення клопотань прокурора, оскільки жоден із ризиків не доведений, а є лише формальним посиланням. Обвинувачені значний час перебувають під вартою, та можливо змінити їм даний запобіжний захід на більш м`який.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, ознайомившись із наявними матеріалами кримінального провадження, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання встановлено, що згідно обвинувального акту від 20.02.2023 року складеного начальником відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , затвердженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 обвинувачуються ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.263, ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні у кримінального правопорушення за ч.4 ст.187 КК України, ОСОБА_6 за ч.4 ст.187 КК України в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001292 від 05.11.2022 року.

З тексту обвинувального акту ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 тобто кожний обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ст.187 ч.4 КК України, який згідно ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна.

Процесуальне керівництво по даному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 20.04.2023 року (т.2 а.с.232-235) відносно кожного обвинуваченого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а на обвинуваченого ОСОБА_4 покладено обов`язки в порядку передбаченому ст.194 КПК України в зв`язку з внесенням застави, терміном дії до 18.06.2023 включно (т.2 а.с.232-235).

Ухвалою Болградського районного суду від Одеської області суду від 16.06.2023 року призначено підготовче судове засідання в даному кримінальному провадженні відразу ж на 16.06.2023 року о 13:30 годині в зв`язку з надходженням клопотань прокурора про продовження строку дії обраних раніше обвинуваченим запобіжних заходів.

Згідно із вимогами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частина 1 ст.183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як:

- до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину (п.2);

- до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину (п.3);

- до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п.4);

- до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.5).

Відповідно до статті 189 КПК України клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

За ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд враховує вимоги статті 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і статті 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Так, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, зі слів одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є особою з інвалідністю III групи, має постійне місце проживання, не має офіційного місця роботи та доходу.

Вирішуючи питання про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, однак не має місця реєстрації, зі слів перебуває у цивільному шлюбі, не має офіційного місця роботи та доходу.

Метою застосування запобіжного заходу до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та обрання покладених обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст.194 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На процесуальні ризики незаконного впливу з боку обвинувачених на свідків та потерпілу вказує той факт, що кримінальне провадження наразі тільки надійшло на розгляд Болградського районного суду Одеської області, знаходиться на стадії підготовчого провадження та потерпіла і свідки не допитані.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 була наявність обґрунтованої підозри у вчиненні цими особами особливо тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які давали достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, з урахуванням характеру, ступеню тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, суворості покарання, яке загрожує останнім в разі визнання їх винуватими у його вчиненні, даних про особу обвинувачених, їх сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, суд приходить до висновку, що ризики продовжують існувати, і не втратили своєї актуальності, а тому наразі є підстави для продовження застосування стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать їх належної процесуальної поведінки.

У відповідності до ч.7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Вирішуючи питання про покладення, обраних раніше обов`язків обвинуваченому ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст.194 КПК України, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, не одружений, не має офіційного місця роботи та доходу.

Виходячи з викладеного, враховуючи характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, що в сукупності вказує про підвищену суспільну небезпеку як самого діяння, так і осіб, які обвинувачуються у його вчиненні, а також те, що інкримінований обвинуваченим злочин за ст.187 ч.4 КК України віднесено згідно статті 12 КК України до особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, обрані раніше відносно обвинувачених запобіжні заходи відповідають характеру і тяжкості діяння, яке їм інкримінується та допомагає уникнути ризиків, існування яких доведено, тому суд приходить до висновку про доцільність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 строком на 60 днів, а обвинуваченому ОСОБА_4 покладення обв`язків також строком на 60 днів.

Суд зазначає, що на теперішній у справі не були допитані свідки, потерпіла, не досліджено докази. Тому, обираючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності запобігання ризикам, визначеним статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали, не втратили своєї вагомості під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яке інкриміноване обвинуваченим, останні можуть переховуватись від суду, впливати на свідків, потерпілу, вчинити інше кримінальне правопорушення, ухилитись від суду.

Будь-яких нових обставин, які мають значення при вирішенні питання щодо запобіжного заходу обвинуваченим та які не існували і не розглядались на час обрання та продовження запобіжного заходу обвинуваченим у вигляді тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Прокурор, звертаючись з клопотанням про обрання (продовження) відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та покладення обв`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 , надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довів про наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу відносно обвинувачених слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:

- наявність обвинувального акту у вчиненні особливо тяжкого злочину, та усвідомлення обвинуваченими того, що їм загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до п`ятнадцяти років, що може спонукати сховатись від слідства та суду, вживати заходи щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином;

- незаконний вплив на свідків та потерпілу, які є мешканцями цього ж району, де мешкають обвинувачені;

- відсутність постійної офіційної роботи, що спонукає останніх до вчиненні нових кримінальних правопорушень;

- відсутність місця реєстрації у обвинуваченого ОСОБА_6 на території України;

- введення військового стану на Україні, під час якого державні органи виконують свої обов`язки не в повному та необхідному обсязі, що також може зашкодити процесуальній поведінці підозрюваного.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до обвинувачених більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.

Тим паче, що жодні докази судом не досліджені, свідки і потерпіла не допитані, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрювані ОСОБА_5 , ОСОБА_6 можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім цього, слідчий суддя також звертає увагу, що Законом № 2500-IX від 15 серпня 2022 року ВР затвердила Указ Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", яким воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, тобто до 21.11.2022 року. І надалі воєнний стан продовжено до 18.08.2023 року.

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Положеннями ч. 1, ч. 2 ст. 20 названого Закону - правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах?воєнного стану?визначаються відповідно?до Конституції?України та?цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку, що дані клопотання є обґрунтованими і підлягають задоволенню та вважає необхідним застосувати до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою та покласти раніше обрані обов`язки на обвинуваченого ОСОБА_4 в порядку передбаченому ст.194 КПК України.

Щодо визначення застави:

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

четверту статті 183 доповнено пунктом 4 згідно із Законом № 671-IX від 04.06.2020\

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

А тому в силу вимог статті ст.187 ч. 4 КК України відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не застосовувати альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі?викладеного,?керуючись ст.ст.177,?183,?184, 186, 193, 194, 195, 196, 197, 199, 395 ?КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Білгород-Дністровської прокуратури ОСОБА_3 про застосування ?запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та покладення обов`язків на обвинуваченого ОСОБА_4 -? задовольнити.

Обрати обвинуваченому у кримінальному провадженні №0001292 від 05.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні №0001292 від 05.11.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 187 ч. 4 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбачені ч.5 ст.194 КПК України, в рамках обраного раніше запобіжного заходу у вигляді застави обов`язки строком на 60 (шісдесят) днів, а саме:

- прибувати до прокурора та/або до суду за першою вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає;

- повідомляти прокурора та/або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- заборонити спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали визначити до 14 серпня 2023 року включно.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду безпосередньо протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченими, які утримуються під вартою, з моменту вручення копії ухвали

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_11 - задовольнити.

Відкласти підготовче засідання на 13:00 годину 29.06.2023 року.

Повідомити усіх учасників в даному кримінальному провадженні.

Повний текст даного судового рішення видати відразу ж після проголошення його резолютивної частини.

Суддя: ОСОБА_1