Справа № 301/2015/17
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" червня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000729 від 10 серпня 2017, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівка Іршавського району Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, раніше судимого вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.04.2015 за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк трьох років чотирьох місяців, звільненого Сокирянським районним судом Чернівецької області від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 24 дні,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч.2 ст. 156 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 на початку липня 2017 року біля будинку АДРЕСА_2 діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є неповнолітньою, так як проживає неподалік по сусідству з ним, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, порушуючи нормальний розвиток неповнолітньої, з метою збудження у неповнолітньої особи статевого інстинкту, оголив свій статевий орган, демонстративно здійснював непристойні доторкання до нього, після чого вчинив акт онанізму в присутності ОСОБА_6 , задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть неприроднім способом, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток останньої.

Продовжуючи свого злочину діяльність, ОСОБА_4 , в середині липня 2017 року перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля будинку АДРЕСА_2 , умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є малолітньою, так як проживає неподалік по сусідству з ним, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, порушуючи нормальний розвиток малолітньої, яка внаслідок свого малолітства не інформована, щодо сутності відносин між статями та не усвідомлювала і не розуміла характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій, використовуючи таким чином її безпорадний стан, оголив свої статеві органи, пропонував втупити з ним в статеві зносини, після чого вчинив акт онанізму в її присутності, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть неприроднім способом, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток останньої.

Продовжуючи свого злочину діяльність, 29 липня 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, біля будинку АДРЕСА_2 , умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є малолітньою, так як проживає неподалік по сусідству з ним, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, порушуючи нормальний розвиток малолітньої, яка внаслідок свого малолітства не інформована, щодо сутності відносин між статями та не усвідомлювала і не розуміла характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій, використовуючи таким чином її безпорадний стан, оголив свої статеві органи, після чого вчинив акт онанізму в присутності потерпілої ОСОБА_8 , задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть неприроднім способом, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток останньої.

Продовжуючи свого злочину діяльність, 08 серпня 2017 року ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на дерев`яній лавці , яка розташована біля входу на територію дворогосподарства АДРЕСА_2 , умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є малолітньою, так як проживає неподалік по сусідству з ним, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом, порушуючи нормальний розвиток малолітньої, яка внаслідок свого малолітства не інформована, щодо сутності відносин між статями та не усвідомлювала і не розуміла характеру та змісту вчинюваних відносно неї дій, використовуючи таким чином її безпорадний стан, оголив свої статеві органи, після чого почав непристойно доторкатися до своїх статевих органів, задовольнивши таким чином свою статеву пристрасть неприроднім способом, внаслідок чого порушив статеву недоторканість, нормальний фізичний, психічний і соціальний розвиток останньої.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив розпусні дії щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 1 статті 156 КК України та вчинив розпусні дії щодо малолітньої особи, тобто тим самим вчинивши дії, передбачені частиною 2 статті 156 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину та фактичні обставини справи визнав повністю та суду показав, що визнає формулювання обвинувачення оголошене прокурором згідно обвинувального акту, доповнень чи змін до фактичних обставин справи немає, щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє більше не вчиняти злочинів, просив застосувати до нього умовну міру покарання.

В судове засідання потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та їх законні представники ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 не з`явилися, подавши заяви про розгляд кримінального провадження у їх відсутності, а також щодо відсутності претензій до ОСОБА_4 та просили призначити покарання згідно чинного законодавства.

Прокурор ОСОБА_3 просила провести розгляд справи у спрощеному порядку, призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст. 156 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки, за ч.2 ст. 156 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, та із застосуванням ст. 71 КК України остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років і 1 місяць позбавлення волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою прокурора та обвинуваченого, судом було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності його позиції немає.

У зв`язку з викладеним, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 ..

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеними факти:

здійснення ОСОБА_4 розпусних дій щодо особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 156 КК України;

здійснення ОСОБА_4 розпусних дій щодо малолітньої особи, тобто вчинення ним злочину, передбаченого частиною 2 ст. 156 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є визнання ним своєї вини.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення злочину щодо малолітнього, вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Так, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які, відповідно до статті 12 КК України (яка діяла на момент вчинення злочинів), відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжкого злочину.

Обвинувачений негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Також, суд враховує думку потерпілих та їх законних представників, які не мають претензій до обвинуваченого та просять призначити покарання згідно чинного законодавства.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі, відсутність встановлених судом обставин, які пом`якшують покарання та наявність обтяжуючих обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 156 КК України, слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 156 КК України, а за кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі у межах санкції даної норми.

Остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Судом встановлено, що вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.04.2015 ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк трьох років чотирьох місяців, звільнений Сокирянським районним судом Чернівецької області від подальшого відбування покарання умовно-достроково на 1 рік 24 дні.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком (сукупність вироків).

Враховуючи визнання вини обвинуваченим та його негативну характеристику, суд вважає за можливе при застосуванні ст. 71 КК України до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за попереднім вироком.

Суд також враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочини під час відбуття покарання, призначеного вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.04.2015, що свідчить про стійкість його злочинних намірів та небажання останнього стати на шлях виправлення, а отже виправлення ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Відтак суд не вбачає підстав для застосування у даному випадку приписів ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України.

Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 21.06.2019. 21.06.2019 року до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого закінчився. Клопотань про продовження чи обрання запобіжного заходу обвинуваченому до суду не надходило.

Керуючись ст. ст. 368, 370-371, 373-374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим по пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 156 КК України та частиною 2 статті 156 КК України, і призначити йому покарання:

за частиною 1 статті 156 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за частиною 2 статті 156 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 71 КК України за сукупності вироків до даного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Іршавського районного суду Закарпатської області від 24.04.2015 у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі і остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання у вигляді 5 (п`яти) років і 1 (одиного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного приведення вироку до виконання.

Зарахувати в строк відбування покарання, строк перебування обвинуваченого під вартою із 14.08.2017 до 21.06.2019 включно.

Внести відомості про засудженого ОСОБА_4 до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іршавський районний суд Закарпатської області.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1