Справа №: 398/1581/22
провадження №: 1-кп/398/120/23
УХВАЛА

Іменем України

"25" травня 2023 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_5 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за № 0000086 внесеного до ЄРДР 18.03.2021 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ,

захисників: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000086 внесеного до ЄРДР 18.03.2021 року щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про продовження ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 строку тримання під вартою на 60 днів.

В обґрунтування клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилається на необхідність забезпечення виконання покладених на них процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто, наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, прокурор зазначає, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні в складі злочинної організації під керівництвом ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , як керівників двох окремих підпорядкованих ОСОБА_9 структурних частин (ланок), кримінальних правопорушень (злочинів) у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, передбачених Кримінальним Кодексом України, за які визначено покарання у вигляді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Ступінь та характер суспільної небезпеки діяння вказує на те, що під загрозою покарання, яке не передбачає альтернативи окрім як позбавлення волі, обвинувачені можуть переховуватись від суду, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 можуть незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків, які на даний час не допитані, з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання, що свідчить про існування ризику передбаченого п. З ч. 1 ст. 177 КПК України. Також, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, відсутність стійких соціальних зв`язків та офіційних джерел доходу, стійкість злочинних намірів, свідчить про можливість повторного вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України. На даний час необхідність у раніше обраних щодо обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою не відпала, ризики не зменшилися та продовжують існувати на даний час. З урахуванням того, що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ст. 255 КК України, та особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за п. п. 4, 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, прокурор просить розмір застави не визначати. Також на думку прокурора менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт, не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та виконання покладених на обвинувачених обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_16 просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, оскільки не має наміру переховуватись від суду, відсутні докази ухилення обвинуваченого ОСОБА_8 від суду, від сторін та учасників кримінального провадження заяв про незаконний вплив на них з боку ОСОБА_8 не надходило.

Обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_15 заперечували проти клопотання прокурора, посилаючись на відсутність доказів існування ризиків, на які вказує прокурор, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Обвинувачена зазначила, що має чотирьох малолітніх дітей, три з яких перебувають у дитячому будинку, разом з тим бажає проживати з чоловіком та дитиною, при цьому наголосила, що дитиною опікується чоловік.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_14 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на недоведеність ризиків, на які посилається прокурор, надмірний строк тримання під вартою. Спростувували ризик втечі та вплив на свідків.

Перевіривши матеріали справи та вислухавши думки учасників процесу, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку запобіжного заходу суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, а ОСОБА_8 -за ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, за які передбачене покарання у вигляді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 суд враховує те, що він обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів та не має зареєстрованого місця проживання, а отже може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинення інкримінованих злочинів, усвідомлюючи їх тяжкість та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку; офіційно не працевлаштований, а отже не має постійного джерела доходу, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, є підстави, вважати, що він може вчинити новий злочин; знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та підтримання контактів із своїми знайомими, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Щодо питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 суд враховує те, що він обвинувачуються у вчиненні злочинів, два з яких є особливо тяжкими, раніше неодноразово судимий, в тому числі за злочини, пов`язанні з незаконним обігом наркотичних засобів, а отже може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинення інкримінованих злочинів, усвідомлюючи їх тяжкість та розуміючи міру покарання, яка може бути до нього застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку; офіційно не працевлаштований, а отже не має постійного джерела доходу, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, є підстави, вважати, що він може вчинити новий злочин; знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та підтримання контактів із своїми знайомими, спроможний незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

Вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_7 суд враховує те, що вона обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, а отже може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності за вчинення інкримінованих злочинів, усвідомлюючи їх тяжкість та розуміючи міру покарання, яка може бути до неї застосована, у разі ухвалення обвинувального вироку; офіційно не працевлаштована, а отже не має постійного джерела доходу, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, є підстави, вважати, що вона може вчинити новий злочин; знаходячись на свободі, маючи можливість вільного пересування та підтримання контактів із своїми знайомими, спроможна незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності та покарання.

На підставі вищевикладеного, враховуючи суспільну резонансність вказаного кримінального провадження, дані про особи обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , а також те, що існування ризику переховування від суду додатково підвищується у зв`язку з продовженням військової агресіії Російської Федерації проти України, суд приходить до висновку про доведеність стороною обвинувачення, зазначених у клопотанні ризиків, передбачених п.1, п.3, п.5 ч. 1ст. 177 КПК України, оскільки достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про протилежне, матеріали справи не містять.

Відомості про незадовільний стан здоров`я обвинувачених та неможливість їх подальшого тримання під вартою до суду не надходили.

Суд вважає, що в даному випадку запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути виправданим, оскільки сукупність наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує відповідним особам у разі визнання винуватими вказує на те, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , під час розгляду кримінального провадження в суді.

За таких обставин, вважаю за доцільне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст. 176-178, 182 -186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 23 липня 2023 року включно.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 23 липня 2023 року включно.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 23 липня 2023 року включно.

Копію ухвали для виконання та до відома направити до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» та до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області, а також вручити прокурору, обвинуваченим та їх захисникам.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали при відхиленні апеляції.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3