ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/682/23

Провадження № 1-кп/568/74/23

22 травня 2023 року м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження №0000035 внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2023 року, про обвинувачення

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб немає, не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України

встановив:

Органом досудового розслідування встановлено такі обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

15 березня 2023 року близько 14 години 00 хвилин на сільськогосподарській земельній ділянці, що належить ОСОБА_4 в с.Стоянівка Дубенського району Рівненської області, між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , виникла суперечка. Під час словесної суперечки ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характеру своїх дій та оцінюючі свої дії, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з метою спричинення тілесних ушкоджень, з особистих мотивів, наніс один удар правою рукою, в якій знаходився мобільний телефон, в область скроні ОСОБА_5 . В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_5 тілесні в ділянці скроні справа, струсу головного мозку, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.2 ст.125 КК України, тобто умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

До обвинувального акту додана письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості у вчиненні інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч.2 ст. 125 КК України, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за його відсутності.

Також до обвинувального акту також додана письмова заява потерпілої ОСОБА_5 щодо згоди з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч.2 ст.302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності всіх учасників справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

При цьому, відповідно до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши матеріали кримінального провадження в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження, та доведена повністю.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.125 КК України, є вірною як умисне легке тілесне ушкодження, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлені.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, не перебуває на обліку в лікаря нарколога та лікаря психіатра.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання не має.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст..369-370, 373-374, 381-382 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень 00 копійок.

Речові докази:

-CD-R диск з відео файлом під назвою «VD20230315_135032» із мобільного телефону «Xiaomi redmi 10А», залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1