Справа № 597/164/23
Провадження № 1-кп/597/20/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" серпня 2023 р. м. Заліщики

Заліщицький районний суд Тернопільської області у складі: головуючий - суддя ОСОБА_1 ; секретар судового засідання ОСОБА_2 ; учасники провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000112 від 08.12.2022, які надійшли з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добринівці Заставнівського р-ну Чернівецької області, ст. сержанта, начальника ремонтної майстерні інженерного озброєння ремонтного взводу третього понтонно-мостового батальйону в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), гр-н України, освіта середня спеціальна, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не засудженого,

у вчиненні злочину, який передбачений ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04 квітня 2022 року відповідно до указів Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію», ОСОБА_4 призвано для проходження військової служби за призовом під час мобілізації. 05 квітня 2022 року старшого сержанта ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду головного сержанта взводу матеріального забезпечення третього понтонно-мостового батальйону цієї військової частини. 11 листопада 2022 року ст. сержанта ОСОБА_4 призначено на посаду начальника ремонтної майстерні інженерного озброєння ремонтного взводу третього понтонно-мостового батальйону в/ч НОМЕР_1 .

Згідно ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» був введений воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.

Старший сержант ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, відповідно до ст.9, 11, 12, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість ст. сержант ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за таких обставин.

13 листопада 2022 року близько 20 год. 00 хв. у ст. сержанта ОСОБА_4 , який перебував на території базового табору 3 понтонно-мостового батальйону в/ч НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) виник умисел на самовільне залишення місця служби з метою тимчасового ухилення від військової служби. Цього ж дня близько 20 год. 00 хв., ст. сержант ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел з метою тимчасового ухилення від військової служби самовільно залишив територію базового табору 3 понтонно-мостового батальйону в/ч НОМЕР_1 та відправився до місця свого проживання.

У період з 20 год. 00 хв. 13 листопада 2022 року по 12 год. 00 хв. 09 січня 2023 року ст. сержант ОСОБА_4 перебував поза межами розташування в/ч НОМЕР_1 та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд.

09 січня 2023 року о 12 год. 00 хв. військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 добровільно прибув за викликом органу досудового розслідування до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львів.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав, у вчиненому щиро розкаявся та суду пояснив, що 05.04.2022 його було зараховано до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 , а з 11.11.2022 призначено на посаду начальника ремонтної майстерні інженерного озброєння ремонтного взводу 3 понтонно-мостового батальйону.

13 листопада 2022 року близько 20 год. 00 хв. він самовільно залишив місце служби та відправився до місця свого проживання з метою пошуку своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , оскільки йому зателефонувала його дружина і повідомила, що донька залишила місце проживання і тривалий час відсутня вдома. Додому він прибув наступного дня зранку, донька була вже вдома, однак не забажав повернутися назад до місця проходження служби. У період з 14.11.2022 і по 09.01.2023 до свого прибуття за викликом у ТУ ДБР у м. Львів, він проводив час на власний розсуд.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження здійснено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши усі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що дії ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.5 ст.407 КК України (в редакції Закону № 194-VIII від 12.02.2015), як самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах воєнного стану, вчинене особою, зазначеною в ч.2 ст.407 КК України - військовослужбовцем (крім строкової служби).

Обираючи міру покарання ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь скоєного злочину, який згідно приписів ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , 2012 р. н., нагороджувався командуванням в/ч НОМЕР_1 грамотою за старанність та зразкове виконання службових обов`язків. Обставинами, які пом`якшують покарання, що передбачені ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення під час судового розгляду. Обставин, які обтяжують покарання, що передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Суд також приймає до уваги інформацію з досудової доповіді відповідно до якої ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб обвинуваченим оцінюються як «середній». Згідно п.4 досудової доповіді орган пробації робить висновок про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

Враховуючи наведене вище та виключні обставини справи (обвинувачений запевнив суд, що має намір надалі виконати свій обов`язок із захисту Батьківщини, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має на утриманні неповнолітню дитину), суд вбачає можливим призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених санкцією інкримінованої йому статті КК України, що буде достатнім для досягнення мети, визначеної приписами ст.50 КК України. Суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства і на підставі ст.75 КК України його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки та з покладенням на нього обов`язків відповідно до пп.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

Цивільний позов у провадженні не заявлено.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.349, 368, 370, 374, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 (в редакції Закону №2812-ІХ від 01.12.2022) КК України ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки та з покладенням відповідно до пп.1, 2 ч.1 ст.76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1