КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №366/773/23 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2440/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою володільця тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 24 березня 2023 року, -

за участю:

представника володільця майна ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 24 березня 2023 року задоволено клопотання начальника Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному проваджені №0000047, відомості про яке внесено до ЄРДР 14.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та накладено арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, яке вилучене 21.03.2023 року в ході обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме на:

- 30 риболовних сіток із жилки, які поміщено в полімерні пакети, що скріплені бирками з пояснювальними написами;

- 2 засоби лову водних біоресурсів із сітки, які поміщено в полімерні мішки, що скріплені бирками з пояснювальними написами;

- 1 засіб лову водних біоресурсів із сітки (типу «ятір»), який поміщено в полімерний мішок, скріплений биркою з пояснювальними написами;

- Гумовий човен марки «THUNDER» (ТА-310);

- Гумовий надувний човен «BARK D-240C»;

- 6 весел

Зазначене тимчасово вилучене майно залишено для зберігання у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Київська, 25.

Контроль за виконанням цієї ухвали покладено на процесуального прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, володілець майна ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що факт начебто вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України 14.03.2023 р. на підставі якого відкрито кримінальне провадження та відомості про цю подію внесені до ЄРДР за №0000047, а вилучення здійснено 21.03.2023 р. в ході незаконного обшуку в чужому домоволодінні, що належить на праві власності ОСОБА_10 тобто через 7 (сім) днів після виявлення правопорушення у лісі співробітниками прикордонної служби та накладено арешт оскаржуваною ухвалою через 10 (десять) днів, коли взагалі була відсутня будь - яка риба, вилов.

Також апелянт вказує на те, що відповідальність за злочин, передбачений ст. 249 КК України настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду, однак внаслідок вчинених дій істотна шкода не настала, винна особа за наявності для того підстав може нести відповідальність за ч. 3 або ч. 4 ст. 85 КУпАП.

Крім того апелянт зазначає, що в матеріалах даного кримінального провадження міститься довідка, що вилучені сітки належать ПП «Лерді» (а.с. 51) надані для ремонту.

В судове засідання у справі прокурор не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду. З урахуванням думки представника володільця майна, який не заперечував щодо розгляду апеляційної скарги без участі прокурора, який належним чином був повідомлений про судове засідання, колегія суддів вирішила за можливе розглянути дану справу за відсутністю прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи представника володільця майна, який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги , колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга володільця майна ОСОБА_11 , не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, що 22.03.2023 прокурор у групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000047 - начальник Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 , звернувся до слідчого судді Іванківського районного суду Київської області з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, яке вилучене 21.03.2023 року в ході обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме на:

- 30 риболовних сіток із жилки, які поміщено в полімерні пакети, що скріплені бирками з пояснювальними написами;

- 2 засоби лову водних біоресурсів із сітки, які поміщено в полімерні мішки, що скріплені бирками з пояснювальними написами;

- 1 засіб лову водних біоресурсів із сітки (типу «ятір»), який поміщено в полімерний мішок, скріплений биркою з пояснювальними написами;

- Гумовий човен марки «THUNDER» (ТА-310);

- Гумовий надувний човен «BARK D-240C»;

- 6 весел.

Зазначене тимчасово вилучене майно прокурор просив залишити для зберігання у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області за адресою: Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Київська, 25.

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор послався на те, що в провадженні сектору дізнання відділення поліції №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області знаходяться матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за № 0000047 від 14.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.03.2023 року о 10 год 58 хв до чергової частини відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області, по спец лінії 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_12 , працівника Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства в м. Києві та Київській області, про те, що неподалік берегової лінії річки Тетерів поблизу с. Лапутьки Вишгородського району Київської області виявлено водні біоресурси в поліпропіленових мішках, а саме рибу наступних порід: плітка - 43 екз., щука - 4 екз., карась - 3 екз., судак - 1 екз., лин - 6 екз., окунь - 2 екз., лящ - 28 екз., та рак - 1 екз., заборонені знаряддя лову - 2 сітки у зв`язці із жилки, а також двох осіб, а саме ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , які імовірно незаконно займались рибним добувним промислом, що спричинило шкоду навколишньому природному середовищу у розмірі 154 870 грн.

В подальшому під час досудового розслідування у кримінальному провадженні в формі дізнання було зібрано достатні підстави вважати, що на території домоволодіння АДРЕСА_1 , користувачами якого є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , можуть зберігатись знаряддя вчинення незаконного рибного добувного промислу (плавзасоби), заборонені знаряддя лову водних біоресурсів, а також інші речі та предмети, які підтверджують їх протиправну діяльність.

У зв`язку з вищенаведеним 17.03.2023 року отримано дозвіл слідчого судді Іванківського районного суду ОСОБА_1 на проведення обшуку вищевказаного домоволодіння.

Так, 21.03.2023 в період часу з 14 год. 45 хв. до 20 год. 00 хв. прокурором Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_13 проведено слідчу дію - обшук за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку домоволодіння виявлено на вилучено наступні речі:

- в господарському приміщенні на території домоволодіння, 17 (сімнадцять) риболовецьких сіток у зв`язці із жилки кожна, які поміщено до полімерних мішків із пояснювальними бірками; (два) засоби лову водних біоресурсів із сітки, які поміщено до полімерного мішка із пояснювальними бірками; 1 (один) засіб лову водних біоресурсів із сітки (типу «ятір»), який поміщено до полімерного мішка із пояснювальними бірками; гумовий човен марки «THUNDER» (TП-310); 6 (шість) весел;

- на подвір`ї домоволодіння: гумовий човен марки «BARK B-240С», 4 (чотири) риболовецькі сітки, які поміщено до полімерних мішків із пояснювальними бірками,

- в житловому будинку 1 (одну) риболовецьку сітку у зв`язці із жилки, яку виявлено у вітальні та поміщено до полімерного мішка із пояснювальними бірками, 8 (вісім) риболовецьких сіток у зв`язці із жилки, які виявлено у спальні та поміщено до полімерного мішка із пояснювальними бірками.

Згідно п. 3.15. Правил любительського і спортивного рибальства забороняється лов водних живих ресурсів: із застосуванням вибухових і отруйних речовин, електроструму, колючих знарядь лову, вогнепальної та пневматичної зброї (за винятком гарпунних рушниць для підводного полювання), промислових та інших знарядь лову, виготовлених із сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань, а також способом багріння, спорудження гаток, запруд та спускання води з рибогосподарських водойм.

Тобто, виявлені в ході обшуку знаряддя вилову водних біоресурсів, зокрема сітки в зв`язці із жилки та засоби лову типу підпадають під визначення заборонених для лову живих ресурсів знарядь, тому були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Крім цього встановлено, що сектором дізнання відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000383 від 15.08.2017 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України. Так, встановлено, що 15.08.2017 до чергової частини Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області від працівників Прикордонної служби України надійшло повідомлення, про те, що 15.04.2017 біля берегової лінії гирла р. Тетерів між населеними пунктами с. Лапутьки та с. Страхолісся Іванківського району Київської області, виявлено ОСОБА_11 та ОСОБА_6 з свіжовиловленою рибою та забороненими знаряддям вилову (сітками), гумовим човном марки «THUNDER» та на автомобілі марки «MITSUBISHI» модель «PAJERO SPORT» з реєстраційним номером НОМЕР_1 . ОСОБА_11 та ОСОБА_6 свою причетність до вчиненого кримінального правопорушення 15.08.2017 року заперечили.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває. Вищевказане свідчить про систематичність вчинення ОСОБА_11 та ОСОБА_6 правопорушень у сфері довкілля.

Крім цього, 21.03.2023 отримано відповідь на запит від Управління Державного агентства Меліорації та рибного господарства у м. Києві та Київській області, згідно якої ОСОБА_11 та ОСОБА_6 дозволи на лов водних біоресурсів на умовах спеціального використання не отримували.

24.03.2023 ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області вказане клопотання прокурора задоволено та накладено арешт на тимчасово вилучене майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, яке вилучене 21.03.2023 року в ході обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 .

Приймаючи таке рішення слідчий суддя з урахуванням вище викладеного встановив також, що 17.03.2023 року ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду надано дозвіл на проведення обшуку на території домоволодіння АДРЕСА_1 .

21.03.2023 року в період часу з 14 год. 45 хв. до 20 год. 00 хв. прокурором проведено слідчу дію - обшук території зазначеного домоволодіння, в ході якого виявлено та вилучено перелічені в цій ухвалі речі та предмети.

21.03.2023 року постановою вище перелічене у цій ухвалі тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно надійшло до суду 22.03.2023 року, тобто у строк, передбачений вимогами ч. 5 ст. 171 КПК України.

Вислухавши пояснення володільців тимчасово вилученого майна ОСОБА_11 та ОСОБА_6 про те, що вилучене майно належить не їм, а іншим особам, слідчий суддя встановив, що такі пояснення не підтверджуються жодними документами, відповідно не приймаються суддею до уваги та розцінюються, як спосіб захисту з метою накладення на майно менш обтяжливого способу арешту.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України від 10.12.2004 року № 17 «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля», під знаряддями злочину в таких справах треба розуміти предмети чи технічні засоби, які умисно використовувалися їх власником чи співучасниками злочину для незаконного полювання, рибальства, порубки дерев тощо, а також для полегшення вчинення зазначених дій: рушниці, вибухівка, рибальські сіті, транспортні засоби (останні можуть бути визнані знаряддям злочину не тільки тоді, коли вони використовувалися безпосередньо в процесі полювання чи рибальства, а й коли без їх використання вчинення злочину було б неможливим чи надто складним).

Отже, тимчасово вилучене майно підпадає під критерії знарядь вчинення кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 249 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено, що вилучені речі та предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, а тому є речовими доказами.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт до тимчасово вилученого майна, може призвести до приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні, що негативно вплине на його подальше досудове розслідування.

Також слідчим суддею встановлено, що з урахуванням наявних в органів досудового розслідування даних, із тимчасово вилученим майном необхідно провести відповідні слідчі дії для проведення яких це майно є необхідним. Без наявності цього майна проведення необхідних слідчих дій є неможливим, а тому, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна, при цьому вважав за необхідне залишити його у камері схову речових доказів Вишгородського РУП ГУНП в Київській області.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, рішення слідчого судді про задоволення клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, є законним та обґрунтованим, а тому, як вважає колегія суддів, підлягає залишенню без змін.

При винесенні ухвали слідчим суддею, всупереч твердженням апелянта та у відповідності до вимог КПК України, були враховані наведені в клопотанні правові підстави для арешту майна, зокрема, що постановою від 21.03.2023 року постановою вище перелічене тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Тобто вказане вище майно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає вимогам ст. 98 КПК України. А також доведеність мети застосування арешту майна, а саме збереження речових доказів, розумність та співрозмірність обмеження права власності, необхідність виконання завдань у даному кримінальному провадженні, а тому слідчим суддею обґрунтовано задоволено клопотання про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження та враховано обставини кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на вказане майно, оскільки всупереч тверджень апелянта, вказане майно постановою від 21.03.2023 року визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, як таке, що відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України.

В свою чергу, у кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Тому апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що майно, на яке накладено арешт, відповідає критеріям речових доказів, визначених законом, а тому з метою збереження речових доказів клопотання підлягало задоволенню, з урахуванням обставин кримінального провадження, що розслідується.

Твердження апелянта про те, що в матеріалах даного кримінального провадження міститься довідка, що вилучені сітки належать ПП «Лерді» (а.с. 51) та вони були надані для ремонту мають бути перевірені під час подальшого проведення досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги в частині того, що вилучення майна здійснено 21.03.2023 р. в ході незаконного обшуку в чужому домоволодінні, що належить на праві власності ОСОБА_10 є голослівними, оскільки вилучення майна відбулося на підставі ухвали слідчого судді Іванківського районного суду від 17.03.2023 року /а.с. 25-26/, відповідно до якої надано дозвіл на проведення обшуку на території домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме в житловому будинку, прилеглих господарських спорудах та на земельній ділянці, які належать на праві приватної власності ОСОБА_10 та які перебувають у користуванні ОСОБА_11 та ОСОБА_6 .

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Всі інші підстави з яких апелянт вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, не є безумовними підставами для її скасування та підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу володільця майна без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 24 березня 2023 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_11 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4