Справа № 947/7258/23
Провадження № 1-кс/947/5381/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.2023 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю у режимі відеоконференції особи, яка подала клопотання адвоката ОСОБА_3 , представника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТВІНД-ТРАНСПОРТ» про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000267 від 26.02.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , подане в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТВІНД-ТРАНСПОРТ» в рамках кримінального провадження № 0000267 від 26.02.2023 року про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_4 з метою забезпечення цивільного позову, поданого в рамках кримінального провадження, а саме на:

-домоволодіння АДРЕСА_1 ;

-грошові кошти, які знаходяться на рахунках Фермерського господарства «БУРДЮЖА», код 33923665, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-об`єкт нерухомості який зареєстровано за ФГ «БУРДЮЖА», код 33923665.

В обґрунтування вимог поданого клопотання адвокат ОСОБА_3 вказує на те, що в провадженні СУ ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження № 0000267 від 26.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 25.02.2023 року за участю водія ОСОБА_4 . Ним в рамках вказаного кримінального провадження було заявлено в інтересах ТОВ «ОСТВІНД-ТРАНСПОРТ» цивільний позов про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТВІНД-ТРАНСПОРТ» майнової шкоди, де цивільним відповідачем вказано ОСОБА_4 . З метою забезпечення відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення він просить накласти арешт майно ОСОБА_4 та звертається до слідчого судді із відповідним клопотанням.

У судовому засіданні

Особа, яка подала до суду клопотання про арешт майна адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання в повному обсязі та просив задовольнити. Також повідомив слідчому судді про те, що йому відомо про відсутність повідомлення про підозру ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження та на його думку вказані обставини свідчать про неефективність досудового розслідування та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно з метою забезпечення цивільного позову потерпілої сторони.

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення клопотання лише за обставин того, що судом буде встановлено, що зазначене у клопотанні майно дійсно належить ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином. При причини своєї неявки слідчого суддю не повідомив.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, оцінивши всі обставини у сукупності, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів ; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ч. 8 ст. 170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Як вбачається зі ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні цивільного позивача у кримінальному провадженні про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третіх осіб для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, повинно бути зазначено : 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір позовних вимог ; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати : 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3- 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб .

Як вбачається з долученого до матеріалів клопотання цивільного позову у кримінальному провадженні № 0000267 від 26.02.2023 року про відшкодування майнової шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «ОСТВІНД-ТРАНСПОРТ» було заявлено цивільний позов відповідно до якого він просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ТОВ «ОСТВІНД-ТРАНСПОРТ» матеріальну шкоду, завдану кримінальним правопорушенням у розмірі 942 240 грн.

Згідно ч. 2 ст. 61 КПК України, права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду.

Викладене свідчить про те, що з метою забезпечення цивільного позову, вказана особа має право звертатися до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майна.

Між тим, слідчий суддя зазначає, що сам по собі факт наявності в рамках даного кримінального провадження цивільного позову не може свідчити про наявність правових підстав для задоволення поданого клопотання та накладення арешту на зазначене у клопотанні нерухоме майно.

Так, з метою забезпечення цивільного позову арешт накладається на майно особи, яка має відповідний процесуальний статус в рамках кримінального провадження (підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження).

Разом з тим, відомості, які б свідчили про наявність у ОСОБА_4 , якого зазначено цивільним відповідачем в цивільному позові, одного з означених процесуальних статусів до клопотання про арешт майна долучено не було та адвокатом ОСОБА_3 у судовому засіданні повідомлено про відсутність на даний час у вказаної особи такого статусу, у зв`язку з чим, не було доведено наявності підстав для задоволення поданого клопотання щодо накладення арешту майна, з метою забезпечення цивільного позову.

Тобто на майно інших осіб, на підставі п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт не може бути накладений.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ОСТВІНД-ТРАНСПОРТ» про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000267 від 26.02.2023 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1