ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000511, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого, яке погоджене із прокурором та відносно підозрюваного за ч.3 ст.286-1 КК України ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор» терміном до 10.08.2023 року, в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

На таке судове рішення захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу із проханням скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді застави.

Вважає, що ухвала слідчого судді є необгрунтованою, оскільки прокурором у судовому засіданні не доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 КПК України.На думку апелянта, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ч.3,п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави і закон не містить категоричної заборони щодо її визначення,якщо внаслідок кримінального правопорушення настала смерть особи. При вирішенні цього питання повинні враховуватися конкретні обставини кримінального провадження, а також дані про особу.

Провадження №11-сс/822/166/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_8

Категорія: ст.422 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Вказує, що слідчим суддею не взято до уваги обставини, які свідчать про зменшення ризику неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 .Окрім цього, слідчий суддя не мав змоги оцінити особу підозрюваного, оскільки до клопотання не було долучено

матеріалів, які його характеризують.

Зазначає, що ризик переховування підозрюваного не може ґрунтуватися виключно на підставі його підозри у вчиненні тяжкого злочину та суворості можливого покарання. Та обставина, що ОСОБА_7 офіційно не працює, не може свідчити про те, що він

може вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, він хоч офіційно не працевлаштований, однак займається з

батьками домашнім господарством.

Свідки, потерпілі по справі допитані і на їх показання посилається орган

досудового розслідування, а тому стверджувати, що ОСОБА_7 може на них

впливати немає підстав, а є лише припущенням, яке не підтверджене жодними доказами.

Крім того, слідчий суддя не врахував дані про особу підозрюваного, який вчинив злочин з необережності, вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, є особою молодого віку, позитивно характеризується по місцю проживання, є інвалідом 2-ї групи з дитинства, повністю визнав вину та неодноразово надавав

допомогу ЗСУ.

Наведені обставини, як вважає захисник, є підставою для визначення ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав апеляційну скаргу, доводи прокурора про відсутність підстав для скасування судового рішення, дослідивши матеріали провадження та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка … у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Встановлено, що 12.06.2023 року до ЄРДР внесені відомості за №0000511 за ч. 3 ст. 286-1 КК України та ОСОБА_7 повідомлено про підозру.

За підозрою, 12.06.2023, близько 01 години 30 хвилин, водій ОСОБА_7 , не маючи при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння,

чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи автомобілем марки «Тоуота Land Cruiser», р/н НОМЕР_1 , рухаючись в с. Стара Жадова Чернівецького району Чернівецької області, перевозив в салоні автомобіля в якості неповнолітніх пасажирів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 .

Наближаючись до 77 кілометрового покажчика вказаної автодороги проявив неуважність до дорожньої обстановки та

самовпевненість у своїх діях, неправильно застосував прийоми керування транспортним засобом, допустив виїзд керованого ним автомобіля за межі проїзної частини дороги вправо, де допустив зіткнення із нерухомою

перешкодою у вигляді дерева з подальшим перекиданням транспортного засобу. Внаслідок ДТП неповнолітньому пасажиру ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спричинено смерть, а іншим шістьом неповнолітнім пасажирам 2005-2008 р.н. спричинено тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Слідчий суддя правильно вказав, що надані стороною обвинувачення докази є достатніми на даний час для висновку про обгрунтованість підозри і такі висновки апелянтом не оспорюються.

Також слідчий суддя врахував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, зваживши, зокрема, на те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

У випадку визнання винуватим ОСОБА_7 може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років, яке є безальтернативним.

При цьому, ч.1 ст.75 КК України встановлена заборона звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, визнаних винними у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, які керували транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Судова колегія вважає, що обвинувачення у вчиненні умисного тяжкого злочину саме по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

Викладене узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Згідно висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 12.06.2023, на час ДТП ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.31).

Із матеріалів провадження вбачається,що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом без посвідчення водія.

Окрім цього, постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.03.2022 року ОСОБА_7 був визнаний винуватим за ч.1 ст.130 КпАП України за керування т/з у стані алкогольного сп`яніння та на нього накладене стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.(а.с.36)

Посвідчення водія у встановленому законом порядку було вилучене.Для повернення посвідчення водія ОСОБА_7 до уповноваженого органу не звертався(а.с.39)

За підозрою,нехтуючи такими обставинами, ОСОБА_7 ,незважаючи на відсутність посвідчення водія внаслідок позбавлення права керування транспортним засобом,знову сів за кермо автомобіля, перебуваючи при цьому у стані алкогольного сп`яніння,перевозив у салоні авто всупереч технічним нормам та вимогам техніки безпеки 8 неповнолітніх пасажирів.

Внаслідок порушення ПДР України ОСОБА_7,за підозрою,скоїв ДТП,у якій загинув неповнолітній ІНФОРМАЦІЯ_1,а інші семеро неповнолітніх пасажирів отримали різного ступеню тяжкості тілесні ушкодження.

Така поведінка підозрюваного та його попередня репутація свідчать на користь висновку,що ОСОБА_7 , перебуваючи на волі,може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя правильно зважив і на те, що підозрюваний знайомий із потерпілими неповнолітніми особами,які перебували у салоні авто на час ДТП,а тому існує ризик вливу на них з метою зміни показів.

Посилання захисника на те,що потерпілі і свідки допитані, не нівелює такого ризику,оскільки відповідно до ст.95 ч.4 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях,які сприймав безпосередньо під час судового розгляду.

Викладене давало слідчому судді достатні підстави вважати,що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам.

Зваживши на фактичні обставини,за яких було скоєно злочин та наслідки у виді смерті неповнолітньої дитини та заподіяння тілесних ушкоджень іншим неповнолітнім слідчий суддя відповідно до ч.4 ст.183 КПК України обгрунтовано не визначив розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.

Посилання захисника на те, що підозрюваний раніше не судимий, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та групу інвалідності таких висновків не спростовує та не є достатньою підставою для застосування запобіжного заходу у виді застави або більш м`якого.

Даних, що ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися у СІЗО, матеріали справи не містять.

Отже, апеляційну скаргу захисника необхідно залишити без задоволення,а судове рішення-без змін.

Керуючись ст.ст.404,405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 червня 2023 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3