Справа № 131/662/23
Провадження № 1-кп/131/166/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.07.2023 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Іллінці кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000200 від 13 травня 2023 року за обвинуваченням неповнолітнього:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця: м. Іллінці Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, студента Іллінецького аграрного фахового коледжу, освіта неповна загальна середня, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10.05.2023 домовився з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те, що він за грошову винагороду в розмірі 250,00 грн. за місцем проживання останньої в АДРЕСА_1 , викосить траву.

11.05.2023, близько 07:00 години ОСОБА_3 за допомогою бензинової мотокоси розпочав косити траву, за місцем проживання ОСОБА_7 та під час цього він став свідком того, як ОСОБА_7 отримала пенсію від листоноші в сумі 3844,82 грн., які вона отримала готівкою.

Після цього, ОСОБА_3 продовжив скошувати траву приблизно до 14:00 години, однак повністю роботи по скошуванню трави не завершив, а тому за частину виконаної роботи ОСОБА_7 розрахувалася з ОСОБА_3 грошовими коштами, готівкою в сумі 50,00 грн.

Це обурило ОСОБА_3 , так як домовленість була іншою і він розпочав з ОСОБА_7 словесний спір в ході якого ОСОБА_7 повідомила, що коли він викосить решту трави то вона дасть йому ще 50 грн. за виконану роботу, після чого ОСОБА_3 пішов з її домогосподарства.

В подальшому, ОСОБА_3 11.05.2023, близько 19:00 години, підійшов до житлового будинку АДРЕСА_1 , де біля входу в будинок на подвір`ї побачив власника даного будинку ОСОБА_8 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння та якому почав жалітися на те, що ОСОБА_7 , йому мало заплатила за виконану роботу.

Після вказаної розмови, достовірно знаючи, що у ОСОБА_7 наявні кошти, оскільки їй виплатили пенсію, ОСОБА_3 зайшов до даного будинку через вхідні двері з метою отримати від ОСОБА_7 гроші за виконану роботу, які остання обіцяла віддати йому.

Перебуваючи в середині будинку, помітивши, що ОСОБА_7 відсутня в приміщенні будинку, у ОСОБА_3 виник умисел на викрадення грошових коштів належних ОСОБА_7 та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та заволодіння ним, ОСОБА_3 , знаючи, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від М.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», дію якого продовжено, відповідно до Указу Президента України № 58/2023 від 16.02.2023 на 90 діб з 19.02.2023, зайшов до прихожої кімнати будинку, переконавшись, що за його діями піхто не спостерігає, умисно, протиправно, шляхом вільного доступу, таємно викрав з бокової зовнішньої кишені куртки, яка висіла на вішалці 3000,00 (три тисячі) грн., купюрами по 500,00 грн. та 200,00 грн., які належать ОСОБА_7 , поклавши їх до кишені свого одягу.

Заволодівши грошовими коштами, ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_3 завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 3000,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та просить суд призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вказує, що обвинувачений вину визнав повністю, щиро кається, збитки відшкодував частково у сумі 1000,00 гривень, а тому оскільки правопорушення вчинене неповнолітнім, просить суд врахувати ст.69 КК України та призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців. Не заперечує щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим не оспорюються.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала думку захисника.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю, щиро розкаюється у вчиненому, запевняв, що такого більше не повториться, вказав, що вчинив кримінальне правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, не заперечує щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Підтримує повністю свого захисника щодо застосування до нього покарання з іспитовим строком терміном 1 рік 6 місяців.

Потерпіла ОСОБА_7 подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, просить його суворо не карати.

Представник служби у справах дітей Іллінецької міської ради ОСОБА_9 надала суду заяву про розгляд справи без участі представника служби у справах дітей, щодо винесення покарання покладається на розсуд суду

Представник ювенальної превенції Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області ОСОБА_10 надав суду заяву про розгляд справи без його участі, щодо винесення покарання покладається на розсуд суду

Суд, відповідно до частини 3 статті 26 та частини 3 статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Окрім цього з`ясовано, що обвинувачений зробив належний висновок шодо скоєнного ним злочину та подальшої поведінки.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомили суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думки учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, та відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позицій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченою правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який вчинив злочин у неповнолітньому віці, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, завіряє суд, що подібне більше не повториться, а також часткове добровільне відшкодування збитків.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, часткове відшкодування завданої шкоди потерпілій та вчинення злочину неповнолітнім.

Відповідно до досудової доповіді наданої Вінницьким районним сектором №1 філії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області відносно ОСОБА_3 , вказано, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також низьку ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення неповнолітнього без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе, та не становить високої небезпеки для суспільства з доцільністю проходження ним пробаційної програми «Зміна прокримінального мислення».

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових злочинів.

При розгляді даного кримінального провадження, суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючих вину обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого; тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також обсяг та вартість вкраденого майна, суд вважає, що ОСОБА_3 не представляє суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі з застосуванням ст.ст.75,76,104 КК України та визначити іспитовий строк тривалістю в 1 рік 6 місяців, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.

Матеріальна шкода завдана кримінальним правопорушеннямина суму 1400,00 грн. яка не відшкодована. Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався та клопотань прокурора щодо його застосування не надходило.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст.100 КПК України, скасувавши накладений на речові докази арешт за ухвалою суду.

Початок іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку.

Керуючись ст.ст. 26, 349, 373, 374 КПК України, ст.ст. 75,76,104,185 ч.3 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, визначивши іспитовий строк тривалістю в 1 рік 6 місяців.

Відповідно до п.1,2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по кримінальному провадженні №0000200: 600,00 (шістсот) гривень купюрами: 500,00 грн. з наявним на ній номером С31752414 та 100,00 грн. з наявним на ній номером АГ3421305, які перебувають на зберіганні в кімнаті речових доказів ВП №5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, що в м. Немирів по вул. Гімназійній, 32 Вінницької області повернути власнику ОСОБА_7 , арешт майна накладений ухвалою Немирівського районного суду Вінницької області від 18.02.2022 року - скасувати.

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору.

Суддя: