У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2023 року у відношенні

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

- підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2023 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 16.06.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою ОСОБА_7 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає утримання ОСОБА_7 під вартою незаконним, оскільки підозрювана раніше не судима, вина її не доведена, пред`явлена підозра не обґрунтована та не підтверджена доказами, а жоден ризик, передбачений ст. 177 КК України не доведений.

На думку апелянта, обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, не відповідає практиці ЄСПЛ.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ Управління СБ України в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000147 від 15.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, є обґрунтованою.

З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній, зважаючи на те, що ОСОБА_7 є мешканкою м. Херсона, яке межує з тимчасово окупованими територіями України, де ведуться активні бойові дії, тобто вона має можливість виїхати з окупованої території, це підтверджує наявність ризику переховування її від слідства та суду.

Також слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що вона займала посаду у незаконно створеному органі рф та в силу виконуваних функціональних обов`язків набула зв`язків з представниками окупаційної влади, їй відомі особи, які в даному кримінальному провадженні надають показання.

Окрім того, зауважив, що незаконно створений орган, де працювала підозрювана, й наразі продовжує функціонувати на окупованій території Херсонської області, де зберігаються речі та документи, які мають доказове значення злочинної діяльності та які наразі об`єктивно не можуть бути отримані слідством.

Крім того, особи, які також працювали у незаконно створеному окупаційною владою органі, виїхали на лівобережжя Херсонської області чи інші окуповані території, де продовжують вчиняти злочинні ді.

За такого, слідчий суддя вважав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України у вигляді можливості підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити злочинну діяльність, направлену проти територіальної цілісності та недоторканості України, а також проти основ національної безпеки України.

Слідчий суддя також зазначив, що запобігти вказаним ризикам шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не вбачається за можливе.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу та просила задовольнити. Підозрювана ОСОБА_7 повідомлена про апеляційний розгляд, але заяву про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги не подавала.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Зокрема, у п. 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), Суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення. Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою. Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання.

Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обгрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, з урахуванням практики ЄСПЛ, а висновки слідчого судді щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній є правильними.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання доказами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

Також колегією суддів, всупереч доводам апелянта в поданій апеляційній скарзі, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваної під вартою, мають місце.

У клопотанні слідчий зазначив як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, або продовжити злочинну діяльність, направлену проти територіальної цілісності та недоторканості України, а також проти основ національної безпеки України.

Є правильним висновок слідчого судді, що прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено існування зазначених вище ризиків, що передбачені ст. 177 КПК України.

Суд погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею щодо наявності цих ризиків, оскільки слідчий суддя навів з цього приводу достатньо мотивів.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

За такого, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 квітня 2023 року у відношенні ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3