КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 27 червня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії, -

за участю адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 27 червня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що твердження скаржника про вчинення кримінальних правопорушень особами органів ДМС, СБУ, ДБР, Офісу Генерального прокурора має занадто узагальнений, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати такі діяння саме як кримінальні правопорушення.

Заява ОСОБА_6 не містить таких фактичних даних на підтвердження того, що заявником було подано повідомлення про злочини, яке містить достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інших обставин вчинення злочину в розумінні ст. 11 КК України, відповідно до якої злочином є передбачене Кримінальним Кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Окрім того, на переконання слідчого судді, заява ОСОБА_6 не містить обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а є лише його незгодою з рішеннями, які були прийняті відносно нього, однак на підтвердження цього не наведено жодних обставин, які прямо чи опосередковано можуть свідчити про наявність ознак вчинення кримінальних правопорушень.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 16 серпня 2023 року у справі № 761/24680/23, якою в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінальних правопорушень від 27 червня 2023 року відмовлено, та постановити нове рішення, яким скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань задовольнити повністю.

Захисник вважає, що, всупереч вимогам ст. 370 КПК України, ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/24680/23 є незаконною і невмотивованою.

Висновок слідчого судді, на думку адвоката, суперечить як матеріалам судової справи, зокрема, змісту заяви про кримінальні правопорушення, так і нормам кримінального процесуального закону, оскільки КПК України не передбачає будь-яких інших приводів чи підстав до внесення відомостей до ЄРДР, окрім подання заяви про кримінальне правопорушення, а також не узгоджується з правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, сформульованою в узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» (за 2016 рік).

Так, незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді полягає в тому, що її ухвалено без додержання вимог щодо кримінального провадження, зокрема, ст. ст. 2, 7, 8, 9, 214, 306 КПК України, а також без урахування судової практики та правової позиції ВССУ, викладеної в Узагальненні.

Необґрунтованість оскаржуваної ухвали обумовлена тим, що назване процесуальне рішення слідчого судді ґрунтується не на матеріалах справи і не на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до закону.

Так, як свідчить зміст заяви про кримінальні правопорушення від 27 червня 2023 року, яка повністю узгоджується з положеннями ч. 5 ст. 214 КПК України, у ній викладено всі необхідні відомості, що підлягають внесенню до ЄРДР. Зокрема, відомості про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по-батькові (найменування) потерпілого або заявника; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Окрім того, адвокат зазначає те, що у заяві та додатках до неї ОСОБА_8 навів докази, що підтверджують реальність події кримінальних правопорушень, вказавши на- час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочинів.

Про ці обставини ясно і однозначно зазначено у скарзі ОСОБА_7 на бездіяльність прокурора, надісланій до Шевченківського районного суду м. Києва, однак, на думку апелянта, доводи скаржника слідчим суддею було відкинуто без будь-якого аналізу та обґрунтування, про що свідчить зміст судового засідання та технічний запис та вказує на упередженість при розгляді справи.

Також апелянт вимог вказує, що ч. 1 ст. 214 КПК України, передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування.

Окрім того, в узагальненні від 12 січня 2017 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» зазначив, що згаданий обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Наведене підтверджується імперативними положеннями ч. 4 ст. 214 КПК, згідно з якою відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Адвокат вважає, що допущені слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва порушення вимог ст.ст. 2, 7, 8, 9, 214, 306 КПК України, які полягають у винесенні незаконної, невмотивованої та необґрунтованої ухвали від 16 серпня 2023 року, якою в задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань відмовлено, є істотними, оскільки вони перешкодили слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення за результатами розгляду скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення адвоката, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.

Як убачається з матеріалів провадження, 27 червня 2023 року ОСОБА_6 подав до Державного бюро розслідувань заяву з вимогою внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань стосовно посадових осіб ДМС України, СБУ, ДБР, Офісу Президента України, Комісії при Президентові України та Офісу Генерального прокурора за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

12 липня 2023 року ОСОБА_6 подав до Шевченківського районного суду м. Києва скаргу на бездіяльність слідчого, у якій просив зобов`язати уповноваженого особу (слідчого) ДБР негайно внести відомості до ЄРДР за його заявою від 27 червня 2023 року.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_6 , слідчий суддя виходив з того, що його заява від 27 червня 2023 року має занадто узагальнений, абстрактний характер, а такожне містить таких фактичних даних на підтвердження того, що заявником було подано повідомлення про злочини, яке містить достатні відомості про реальність конкретної події злочину із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини вчинення злочину в розумінні ст. 11 КК України.

Такий висновок слідчого судді, колегія суддів вважає обґрунтованим.

Так, згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 5 ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому відомості, які вказують на ознаки складу злочину, кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як вірно зазначив в ухвалі слідчий суддя, зміст заяви ОСОБА_6 в розумінні ст. 11 КПК України, не містить даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину, та можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, а є лише його незгодою з рішеннями, які були прийняті відносно нього.

Окрім того, ОСОБА_6 у своїй заяві не навів об`єктивних даних, які б дійсно свідчили про ознаки злочину та підтвердили реальність конкретної події злочину, із зазначенням конкретного часу, місця, способу, інші обставини вчинення злочину в розумінні ст. 11 КК України, відповідно до якої злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне винне діяння (дія чи бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відтак, доводи апелянта про те, ухвалою від 16 серпня 2023 року слідчий суддя порушив норми ст. 214 КПК України є безпідставними.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що відомості до ЄРДР слід вносити з тексту заяви, яка може мати ознаки злочину, а перевірити це поза межами кримінального провадження ч. 3 ст. 214 КПК України заборонено, то колегія суддів зауважує, що хоч кримінальний процесуальний закон і не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину, разом з тим, відомості не по будь-якій заяві про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР уповноваженою на те особою, тобто не будь-яка заява про вчинене кримінальне правопорушення виключно з огляду на її назву набуває статусу цього документа і її подання до Державного бюро розслідувань не тягне за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до ЄРДР.

Окрім того, слід зазначити, що слідчий суддя не вирішував питання, які можуть бути предметом судового розгляду у кримінальному провадженні або віднесені до компетенції слідчого, прокурора під час досудового розслідування, тобто не давав оцінку обґрунтованості заяви та не досліджував докази, а лише вивчив її зміст на предмет лише наявності відомостей про кримінальне правопорушення, які підлягають внесенню до ЄРДР, а тому доводи апелянта, про те, що твердження слідчого судді по відсутність будь-яких об`єктивних даних, які дійсно свідчили б про ознаки злочину та підтвердили б реальність конкретної події злочину, суперечать вимогам ст. 214 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Розгляд скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи ДБР, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 27 червня 2023 року проведено слідчим суддею з дотриманням вимог процесуального закону, а ухвала слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року є законною, обґрунтованою та вмотивованою, тобто відповідає вимогам ст. 370 КПК України, відтак колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про порушення вимог процесуального закону.

З огляду на викладене, колегія суддів не убачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 27 червня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 16 серпня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 від 27 червня 2023 року про вчинення кримінального правопорушення та зобов`язання вчинити дії, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 761/24680/23

Провадження №11-сс/824/5475/2023

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9

Доповідач ОСОБА_1