УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000034 від 10.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000034 від 10.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке вилучено 08.08.2023 під час проведення обшуку в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , що використовується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, на: мобільний телефон марки Iphone 13 PRO 512 GB IMEI НОМЕР_1 .

Клопотання мотивоване тим, що Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України здійснюються досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000034 від 10.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що Комунальне некомерційне підприємство «Міська клінічна лікарня № 4» Дніпровської міської ради () в особі генерального директора ОСОБА_6 за результатами проведеної публічної закупівлі на проведення робіт з «реконструкції мережі медичного киснепостачання КНП «Міська клінічна лікарня №4» ДМР» за адресою: м. Дніпро, вул. Ближня, 31» 10.01.2022 укладено договір № 03/21 з генпідрядником, єдиним учасником тендеру, ТОВ «БК Дорпроект Буд» () на загальну суму 42 324 597,79 грн.

В той же час, посадовими особами ТОВ «БК Дорпроект Буд» організовано протиправну схему привласнення коштів місцевого бюджету шляхом завищення вартості закупівлі товарів по ланцюгу постачання із залученням підконтрольних суб`єктів господарювання.

Як зазначає прокурор в своєму клопотанні, що згідно з наявними даними, ТОВ «БК Допроект Буд» залучено таких підконтрольних суб`єктів господарювання: ТОВ «Компанія Брайс» () та ТОВ «Олерон ЛТД» (), реквізити яких використано для штучного завищення вартості поставлених товарів (кисневі станції; атмосферний випарник для зріджених кисню, азоту, аргону; клапани запобіжні кріогенні; редукційні блоки для кисню; система генерації кисню та ін.) на загальну суму близько 12 млн. грн.

Крім того, ТОВ «Компанія Брайс» та ТОВ «Олерон ЛТД» здійснювали придбання товарів, поставлених до ТОВ «БК Дорпроект Буд», у ряду інших пов`язаних підприємств, серед яких ТОВ «Лірр-Україна» (), власниками якого є ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . За отриманими даними, вказані особи причетні до злочинної схеми з привласнення бюджетних коштів.

В ході проведення оглядів за юридичними адресами ТОВ «БК Дорпроект Буд», ТОВ «Компанія Брайс» та ТОВ «Олерон ЛТД» встановлено відсутність офісних приміщень, торгівельних обладнань, складських приміщень, транспортних засобів, найманих працівників, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємств та інших основних фондів, у тому числі орендованих.

З метою встановлення даних щодо оголошених та проведених державних закупівель за участі КНП «Міська клінічна лікарня № 4» ДМР, а також ТОВ «БК Дорпроект Буд», ТОВ «Компанія Брайс» та ТОВ «Олерон ЛТД», зокрема за договором № 03/21 від 10.01.2022, Головним підрозділом детективів БЕБ на підставі винесеної постанови від 24.05.2023 залучено спеціаліста ОСОБА_8 , яким за результатами проведеного дослідження складено відповідний висновок від 26.05.2023.

Так, згідно висновку спеціаліста встановлено, що розмір заподіяної матеріальної шкоди (збитків) КНП «Міська клінічна лікарня № 4» ДМР внаслідок завищення вартості будівельних робіт відповідно до укладеного з ТОВ «БК Дорпроект Буд» договору № 03/21 від 10.01.2022, яке здійснювало закупівлю будівельних матеріалів, виробів, комплектів, устаткування в ТОВ «Компанія Брайс» та ТОВ «Олерон ЛТД» за завищеними цінами, становить 12 197 811,53 грн.

Загальна вартість поставлених товарів та виконаних робіт становить близько 280 млн. грн., при цьому вартість завищених витрат по вказаній схемі постачання продукції орієнтовно 120 млн грн.

08.08.2023 детективом Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2023 проведено обшук житлового приміщення, що використовується ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

В результаті проведення обшуку у вказаному приміщенні відшукано та вилучено особистий телефон ОСОБА_5 , марки Iphone 13 PRO 512 GB IMEI НОМЕР_1 , попереднім оглядом якого встановлено відомості, які мають істотне значення для розслідування кримінального провадження, зокрема виявлено інформацію, щодо незаконної діяльності ТОВ «Компанія Брайс».

Постановою детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_9 від 09.08.2023 вищезазначене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відтак, з метою збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на вищезазначене майно.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому викладених.

Представник власника майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання та накладення арешту на вилучене майно, оскільки дозвіл на вилучення вказаного телефону слідчим суддею не надавався, крім того детективу під час проведення обшуку було надано доступ до вмісту даного телефону, водночас детектив його все рівно вилучив.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора та адвоката, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку про наступне.

Згідно зі ст. ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, зокрема, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів, які долучені до клопотання 08.08.2023 детективом Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2023 проведено обшук житлового приміщення, що використовується ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: особистий телефон ОСОБА_5 , марки Iphone 13 PRO 512 GB IMEI НОМЕР_1 .

09.08.2023 постановою детектива зазначений мобільний телефон, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженню.

При вирішенні питання про арешт вказаного у клопотанні майна, слідчий суддя має належним чином перевірити мету та правову підставу для такого арешту.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, під час розгляду клопотання прокурором не доведено той факт, що вказаний мобільний телефон, про арешт якого просить прокурор, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, не обґрунтовано можливості (необхідності) використання вказаного мобільного телефону, як доказу у кримінальному провадженні, яке розслідується. З огляду на обставини кримінального правопорушення зазначені в клопотанні, та доводи представника ОСОБА_5 , щодо не причетності ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, яке розслідується у межах даного провадження, відтак не має жодних підстав вважати, що вилучений мобільний телефон був використаний під час кримінального правопорушення, обставини якого досліджуються у межах даного кримінального провадження, зберіг на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі могли бути об`єктом кримінально протиправних дій чи набуте кримінально протиправним шляхом (частина перша статті 98 КПК України).

Також, слідчий суддя звертає увагу на суто формальний характер постанови детектива від 09.08.2023, копія якої долучена до матеріалів клопотання, яка також не містить посилання на конкретні критерії, визначені статтею 98 КПК України, яким нібито відповідають вилучене під час обшуку майно.

Матеріали клопотання не містять будь-яких даних, які б документально підтверджували той факт, що тимчасово вилучене майно є доказом кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється досудове розслідування, або набуте кримінально протиправним шляхом.

Крім того, не надано прокурором і жодних доказів причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення яке розслідується, вказана особа не є підозрюваними і не має жодного статусу у кримінальному провадженню. Слідчий суддя також звертає увагу, про відсутність ТОВ «Лірр-Україна» у фабулі з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не містить клопотання прокурора і жодних доказів того, що такий обсяг втручання у власність ОСОБА_5 виправдовує завдання кримінального провадження.

Натомість позбавлення третіх осіб права розпоряджатися власним майном за умови недоведеності їх причетності до вчинення кримінального правопорушення, що розслідуються у кримінальному провадженні №0000034 та їх невідповідності критеріям ст. 98 КПК України є втручанням у право мирно володіти своїм майном.

Так, прокурор в своєму клопотанні зазначає, що відповідно до висновку спеціаліста встановлено, що розмір заподіяної матеріальної шкоди (збитків) КНП «Міська клінічна лікарня № 4» ДМР внаслідок завищення вартості будівельних робіт відповідно до укладеного з ТОВ «БК Дорпроект Буд» договору № 03/21 від 10.01.2022, яке здійснювало закупівлю будівельних матеріалів, виробів, комплектів, устаткування в ТОВ «Компанія Брайс» та ТОВ «Олерон ЛТД» за завищеними цінами, становить 12 197 811,53 грн.

В той же час, відомостей про причетність ТОВ «Лірр-Україна» до вчиненого кримінального правопорушення у вказаному висновку мова не йде.

Крім того, слідчий суддя також звертає увагу, що прокурор, ні до клопотання, ні в судовому засіданні не долучив сам висновок спеціалісті, а лише обмежився посиланням на вказаний висновок у своєму клопотанні, що не дає змоги слідчому судді пересвідчитися у достовірності вказаної інформації.

Будь яких інших доказів матеріали клопотання про арешт майна не містять, що вилучений мобільний телефон має відношення до даного кримінального провадження.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 168 КПК України, забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Водночас, попри заборону встановлену КПК України щодо вилучення мобільних терміналів систем зв`язку, а також відсутність дозволу слідчого судді на вилучення такого майна, детективом безпідставно здійснено вилучення такого мобільного телефону, в той же час як зазначив в судовому засідання адвокат ОСОБА_4 , доступ детектива до вилученого під час обшуку майна власником не обмежувався, він відразу повідомив детективу логіни та паролі для огляду інформації яка міститься на вилученому мобільному телефоні. Вказане прокурором в судовому засіданні не спростовано.

Крім того, прокурором до матеріалів клопотання також не долучено постанову про призначення експертизи вилученого майна, а відтак можливої необхідності подальшого перебування вказаного майна під контролем органу досудового розслідування.

Отже, прокурором не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення його збереження.

Відтак, в ході судового розгляду слідчим суддею не встановлено, а прокурором не надано відомостей, які б свідчили, що ОСОБА_5 причетний до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, та вилучений мобільний телефон в ході проведення обшуків має значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, є засобами вчинення кримінального правопорушення, набутий протиправним шляхом та/або містить на собі сліди вчиненого злочину.

Враховуючи вищевикладене, аналіз наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, свідчить про відсутність підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт тимчасового вилученого майна, а також недоведеність прокурором факту використання вказаного майна як доказу фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в межах якого здійснюється досудове розслідування, оскільки не може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, та не може бути підставою для застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження, у зв`язку із чим викликає сумнів в розумності і співрозмірності обмеження права власності з завданням кримінального провадження, та наслідки арешту майна для третіх осіб.

Виходячи з положень практики Європейського суду з прав людини, найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи постановлення судом незаконного рішення, тоді як ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що ст.1 Протоколу №1, яка спрямована на захист особи (фізичної та юридичної) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідних заходів для захисту права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польщі» від 22.06.2004).

При цьому, у своїх висновках ЄСПЛ неодноразово наголошував, що перша та найважливіша вимога ст.1 Протоколу №1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 10.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, оскільки прокурором не доведено, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор відповідає критеріям, визначеним у статті 98 КПК України, а також, що таке обмеженням права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а також не призведе до негативних наслідків для третіх осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000034 від 10.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України залишити без задоволення.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1