Справа №295/5232/23
УХВАЛА

Іменем України

28.04.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане слідчим другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 ,

погоджене прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 ,

у кримінальному провадженні за №0000161 від 10.08.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с.Слободище Бердичівського району Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ; з вищою освітою, одружений, зі слів, має на утриманні неповнолітню дитину, працює на посаді начальника відділу контролю у сфері закупівель Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України,

в с т а н о в и в:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді начальника відділу контролю у сфері закупівель Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, раніше не судимого, строком на 60 діб, та визначити ОСОБА_5 , заставу у вигляді 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, у разі внесення ОСОБА_5 ,застави, покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , на підставі наказу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, призначений на посаду начальника відділу контролю у сфері закупівель Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 №3781-XII, до правоохоронних органів належать органи державного фінансового контролю.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» №2940-XII від 26.01.1993, здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №43 від 03.02.2016 (далі Положення), вказано, що Державна аудиторська служба України (далі - Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів, та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Таким чином, ОСОБА_5 є працівником правоохоронного органу, тобто службовою особою, яка постійно здійснювала функції представника влади.

Згідно з частиною 3 Положення, Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань, з-поміж іншого, реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, здійснює державний фінансовий контроль, спрямований на оцінку ефективного, законного, цільового, результативного використання та збереження державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, досягнення економії бюджетних коштів та надає у передбачених законом випадках адміністративні послуги.

Частиною 7 Положення передбачено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про утворення міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби» №26 від 06.04.2016, утворено, як юридичні особи публічного права, міжрегіональні територіальні органи Державної аудиторської служби. Територіальні органи Державної фінансової інспекції реорганізованого шляхом їх приєднання до відповідних міжрегіональних територіальних органів Державної аудиторської служби. Установлено, що міжрегіональні територіальні органи Державної аудиторської служби є правонаступниками територіальних органів Державної фінансової інспекції.

Згідно із Переліком міжрегіональних територіальних органів Держаудитслужби, які утворюються, що є додатком №1 до Постанови КМУ №266 від 06.04.2016, утворюються наступні міжрегіональні територіальні органи Держаудитслужби: Північний офіс Держаудитслужби, Північно-східний офіс Держаудитслужби Південний офіс Держаудитслужби, Західний офіс Держаудитслужби, Східний офіс Держаудитслужби.

Відповідно до Переліку територіальних органів Держфінінспекції, які реорганізовуються, що є додатком №2 до Постанови КМУ №266 від 06.04.2016, до Північного офісу Держаудитслужби приєднаного, з поміж іншого, Державну фінансову інспекцію в Житомирській області.

Згідно з Положенням про Північний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Держаудитслужби №23 від 02.06.2016 визначено, що Північний офіс Держаудитслужби підпорядковується Держаудитслужбі та є її міжрегіональним територіальним органом. У складі Офісу утворюються, як структурні підрозділи, управління у Вінницькій, Житомирській, Черкаській, Чернігівській областях. Управління здійснюють свої повноваження на території адміністративно-територіальної одиниці за їх місцезнаходженням відповідно.

Згідно з п. 2 примітки до ст. 368 Кримінального кодексу України службовими особами, які займають відповідальне становище, у ст.ст. 368, 3685, 369 та 382 цього Кодексу є особи, зазначені у п. 1 примітки до ст. 364 цього Кодексу, посади яких згідно із статтею 6 Закону України «Про державну службу» належать до категорії «Б», судді, прокурори і слідчі, а також інші, крім зазначених у п. 3 примітки до цієї статті, керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Тобто, ОСОБА_5 , займаючи посаду начальника відділу контролю у сфері закупівель Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Згідно з положеннями ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У своїй діяльності ОСОБА_5 , як працівник Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, керується Конституцією та законами України, указами Президента України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства, дорученнями Прем`єр-міністра України, Міністра фінансів України, Голови Держаудитслужби, його першого заступника та заступника, наказами Мінфіну та Держаудитслужби, актами Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідних місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування.

З моменту призначення на посаду, у зв`язку з виконанням функцій держави, ОСОБА_5 був письмово попереджений про обмеження і вимоги, визначені Законом України «Про запобігання корупції», зокрема про те, що забороняється використовувати свої службові повноваження або своє становище та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе чи інших осіб, у тому числі використовувати будь-яке державне чи комунальне майно або кошти в приватних інтересах (ст. 22 вказаного Закону); особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, прирівняні до них особи у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: 1) відмовитися від пропозиції, 2) за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію, 3) залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників, 4) письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції (ст. 24 зазначеного Закону).

Однак, діючи в порушення вище зазначених норм чинного законодавства, начальник відділу контролю у сфері закупівель Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області ОСОБА_5 , будучи працівником правоохоронного органу, обіймаючи в органі державної влади посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у зв`язку з чим є службовою особою, яка займає відповідальне становище, вчинив корупційне кримінальне правопорушення за таких обставин.

Так, 05.07.2021 уповноваженими особами Управління культури Житомирської міської ради оголошено проведення відкритих торгів, щодо надання послуг з організації виставок, ярмарок і конгресів з метою проведення фестивалю «KOROLOV AVIA FEST».

За результатами аукціону, що відбувся 22.07.2021, фізичну-особу підприємця ОСОБА_7 визначено переможцем, внаслідок чого, 04.08.2021 між Управлінням культури Житомирської міської ради та ФОП ОСОБА_7 укладено договір про надання послуг №227.

В подальшому, уповноваженими особами відділу контролю у сфері закупівель Держаудитслужби проведено моніторинг та 06.08.2021 складено висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-07-05-010191-c, відповідно до якого, установлено порушення замовником вимог пункту 3 частини 1 статті 31 та частини 7 статті 33 Закону України «Про публічні закупівлі».

Після чого, достовірно знаючи, що підпорядкованими йому працівниками проведено моніторинг, за результатами якого виявлено порушення у сфері публічних закупівель, у начальника відділу контролю у сфері закупівель Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області ОСОБА_5 виник умисел на вимагання та отримання неправомірної вигоди від уповноважених осіб Управління культури Житомирської міської ради.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 09.08.2021 ОСОБА_5 , під час зініційованої ним зустрічі із уповноваженою особою Управління культури Житомирської міської ради ОСОБА_8 , висунув останній вимогу про надання йому 30 000 гривень за не створення штучних перешкод у тендерних закупівлях та не притягнення уповноважених осіб Управління культури Житомирської міської ради до адміністративної відповідальності.

Продовжуючи свій злочинний намір, що спрямований на одержання неправомірної вигоди, 12.08.2021 ОСОБА_5 , за допомогою додатку «WhatsApp» із особистого облікового запису на обліковий запис ОСОБА_8 переслав електронний текст заперечення до висновку моніторингу процедури закупівлі, складеного уповноваженими особами відділу контролю у сфері закупівель Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, тим самим спростував порушення, що викладені у вказаному висновку, після цього при зустрічі повторно висунув вимогу про надання йому грошових коштів.

При цьому, з метою приховання його незаконний дій, під час зустрічі, ОСОБА_5 вказав ОСОБА_8 щодо перерахування неправомірної вигоди на рахунок ФОП ОСОБА_9 , з яким запропонував укласти відповідний договір про надання послуг.

В подальшому, діючи за обумовленим планом, 17.08.2021 ОСОБА_8 , не бажаючи настання негативних наслідків у вигляді створення контролюючим органом штучних перешкод у тендерних закупівлях та притягнення уповноважених осіб Управління культури Житомирської міської ради до адміністративної відповідальності, зустрілась із ОСОБА_5 , де під час зустрічі останній підтвердив та уточнив вимогу про надання йому саме 32 000 гривень за не створення штучних перешкод у тендерних закупівлях для організації п`яти заходів, в тому числі «KOROLOV AVIA FEST», та не притягнення Управління культури Житомирської міської ради до адміністративної відповідальності.

Не зупиняючись на цьому, діючи з прямим умислом, 10.02.2023 ОСОБА_5 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив, що по одній із тендерних закупівель, які були проведені у 2021 році, буде проведено моніторинг, після чого призначив зустріч, на яку остання вимушено погодилась.

Під час вказаної зустрічі в кафе «Пан Марципан», що мала місце 16.02.2023 у м. Житомир, ОСОБА_5 підтвердив, що по окремій тендерній закупівлі, яка була проведена у 2021 році, буде проведено моніторинг, в результаті чого він рекомендуватиме притягнути представника Управління культури до відповідальності. А тому, з метою уникнення притягнення до відповідальності, ОСОБА_5 запропонував укласти договір про надання послуг з фізичною особою підприємцем, якого він надасть згодом, таким чином конспіруючи свої дії у здійсненні такої протиправної діяльності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди, діючи умисно, з корисливим мотивом та з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, 19.04.2023 ОСОБА_5 під час зустрічі з ОСОБА_8 , передав примірник проекту договору про надання послуг із ФОП « ОСОБА_9 » на рахунок якого потрібно перерахувати неправомірну вигоду за не створення штучних перешкод у тендерних закупівлях та не притягнення уповноважених осіб Управління культури Житомирської міської ради до адміністративної відповідальності.

В цей же час та в цьому місці, ОСОБА_5 повідомив щодо збільшення загальної суми надання йому коштів, як неправомірної вигоди, до 40 500 грн, у зв`язку з допомогою та консультацією по іншим моніторингам, які проводились службовими особами Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області.

Після чого, діючи на вимогу ОСОБА_5 , 27.04.2023 ОСОБА_8 перерахувала на рахунок НОМЕР_1 , який використовує ФОП « ОСОБА_10 , та зазначений в договорі про надання послуг, який надав ОСОБА_5 , кошти в загальній сумі 40 500 грн, як неправомірну вигоду за не створення штучних перешкод у тендерних закупівлях та не притягнення уповноважених осіб Управління культури Житомирської міської ради до адміністративної відповідальності.

27.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення сторона обвинувачення підтверджує зібраними в кримінальному провадженні доказами: заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 09.08.2021; протоколами допиту як свідка ОСОБА_8 ; протоколами допиту як свідка ОСОБА_11 ; протоколами огляду речей (мобільного телефону) ОСОБА_8 від 13.08.2021, 07.12.2021, 08.12.2021, 14.01.2022; протоколами огляду речей (документу) від 16.08.2021, 17.02.2023, 20.04.2023; протоколами за результатами негласних слідчих (розшукових) дій, таких як: контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів, аудіо-, відео контроль особи; матеріалами виконаних доручень Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області ДСР НП України; іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, слідчий вказує, що існує реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування (п.1 ч.1 ст.177 КПК України), з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна.

Також сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_5 перебуваючи на посаді начальника відділу контролю у сфері закупівель Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, здійснюючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функцій, матиме змогу знищити, сховати або спотворити речі та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на сьогодні у кримінальному провадженні всі докази, у тому числі речові, ще не встановленні (відшукані) і відповідно не дослідженні, а тому у разі не застосування запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_5 , будучи обізнаним про обставини кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, матиме реальну можливість вчиняти дії, спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які у них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду. Таким чином, сторона обвинувачення посилається на наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_5 зможе знищити, сховати або спотворити будь-яку річ чи документ, що має важливе значення для досудового розслідування.

У клопотанні слідчий посилається також на те, що наразі досудове розслідування триває і ще не всі особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки), допитані. У такому разі, не застосування запобіжного заходу дозволить підозрюваному, який обізнаний про коло осіб, котрим відомо або може бути відомо згадані обставини, шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду. Таким чином, слідчий посилається на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу підозрюваного на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що значний стаж роботи в правоохоронному органі, наявність зв`язків, в тому числі з працівниками правоохоронних органів, обізнаність про форми та методи їх роботи, може бути використано підозрюваним для перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі шляхом затягування у проведенні слідчих та процесуальних дій, тому, на переконання слідчого, існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на встановленні ризики, тяжкість кримінального правопорушення, сторона обвинувачення вважає за необхідне обрати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні.

Слідчий у судому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, та просив його задовольнити. Додатково пояснив, що у ході вчинення кримінального правопорушення підозрюваний вдавався до конспірації своєї діяльності, його поведінка вказує на те, що він хоче уникнути кримінальної відповідальності, від співпраці з органом досудового розслідування відмовляється. Також слідчий вказує на те, що спеціалісти, які проводили моніторинг, та є підлеглими підозрюваного, не допитані, також не віднайдені всі документи, які містять інформацію про обставини справи, тому заявлені у клопотанні ризики слідчий вважає обґрунтованими.

Підозрюваний у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, вказав, що клопотання вважає необґрунтованим і безпідставним, тому просив відмовити у його задоволенні та не застосовувати до нього запобіжного заходу.

Захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, посилаючись на необґрунтованість підозри. Вказав, що заявлені стороною обвинувачення ризики не конкретизовані та не доведені, тому у задоволенні клопотання просив відмовити та не застосовувати до підозрюваного запобіжний захід або застосувати більш м`який, ніж тримання під вартою.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В статті 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні

Згідно з ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи.

Нормою частини 1 статті 94 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

За правилами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідування, розташованого у місті Хмельницькому, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000161 від 10.08.2021, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

27.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.358 КК України одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення та невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-яких дій з використанням наданої їй влади та службового становища, поєднану з вимаганням неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя бере до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «К.Г. проти Німеччини» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21.04.2011 зазначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Дослідивши клопотання та долучені до нього копії з матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що наявні відомості, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення, про яке йдеться.

Обґрунтовуючи необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, орган досудового розслідування посилається на те, що існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та іншими чином може перешкоджати у здійсненні досудового розслідування.

Дослідивши клопотання, долучені до нього копії з матеріалів кримінального провадження, вислухавши доводи сторони обвинувачення і захисту, надавши оцінку наведеним обставинам, слідчий суддя вважає доведеним слідчим і достатньо обґрунтованим наявність ризику, що підозрюваний ОСОБА_5 може впливати на свідків в даному кримінальному провадженні, оскільки особи, які можуть бути обізнані з обставинами кримінального правопорушення та допитані у якості свідків у даному кримінальному провадженні, відомі підозрюваному та є його підлеглими працівниками.

Також слідчий суддя вбачає небезпідставним посилання слідчого на наявність ризику знищення або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки слідчий вказує, що не всі докази, які мають значення для досудового розслідування, на даний час виявлено, тому у разі не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує ризик вчинення ним дій, спрямованих на приховування доказів.

Наявність інших ризиків слідчий суддя вважає недоведеними.

Так, посилаючись на можливість переховуватись від органу досудового розслідування, слідчий послався на тяжкість покарання, яке може загрожувати підозрюваному, в разі визнання його винуватим у вчиненні злочину.

Слідчий суддя вважає такі доводи сторони обвинувачення неспроможними, оскільки сама по собі тяжкість покарання не може бути єдиною і достатньою підставою вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, має родину, позитивно характеризується за місцем роботи, з`являється на виклики, не був затриманий, а тому доводи слідчого про те, що ОСОБА_5 може переховуватись, виглядають непереконливо і не підтверджені жодними доказами.

Не знайшов свого підтвердження і належного обґрунтування заявлений слідчим ризик, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, оскільки доводи слідчого щодо наявності зазначеного ризику не підтверджені жодними обґрунтованими доводами, а рішення слідчого судді не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 відповідно до положень ч. 178 КПК України слідчий суддя враховує:

- вагомість наданих стороною обвинувачення доказів, при цьому слідчий суддя зауважує, що в ході досудового розслідування існує потреба в проведенні слідчих дій з метою збирання доказів на підтвердження обставин, викладених в клопотанні;

- те, що підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, відповідальність за скоєння якого, за умови доведення вини, передбачена у вигляді позбавлення волі до 10 років;

- наявність постійного місця проживання, родини, що вказує про його міцні соціальні зв`язки;

- наявність постійного місця робити, позитивної характеристики з місця роботи, відсутність відомостей про застосування дисциплінарних стягнень, що свідчить про позитивну репутацію підозрюваного;

- те, що підозрюваний раніше не притягувався до кримінальної відповідальності;

- відсутність ризиків, що ОСОБА_5 може продовжити вчиняти неправомірні дії, оскільки слідчий на наявність такого ризику взагалі не посилався.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід, в тому числі у вигляді тримання під вартою, є засобом для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного під час проведення досудового розслідування та судового провадження, а не мірою відповідальності за скоєне, а тому тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, в якому підозрюється особа, можливе притягнення до кримінальної відповідальності, не може бути домінуючим критерієм для обрання запобіжного заходу.

Така правова позиція висловлена в численних рішеннях Європейського суду з прав людини, ухвалених, в тому числі, проти України, згідно яких посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що обвинувачений переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини, є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребу позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Зі змісту рішення Європейського суду з прав людини Клішин проти України від 23.02.2012 вбачається, що підстави для тримання під вартою мають бути підтверджені фактами.

В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 №511-550/0/4-13 "Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України" слідчим суддям нижчих інстанцій надано роз`яснення, що вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний, серед іншого, зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі "Харченко проти України").

Слідчому судді, суду при розгляді відповідного клопотання слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про обрання та/або продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою у багатьох випадках навіть не розглядалася.

З огляду на встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що прокурором на підставі доказів, долучених до клопотання, не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, які слідчий суддя вважає доведеними; стороною обвинувачення не доведено, що забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного можливе виключно шляхом тримання його під вартою. Прокурором під час розгляду клопотання не обґрунтовано неможливість застосування щодо підозрюваного альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Встановлені слідчим суддею обставини в їх сукупності не дають підстав для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За правилами ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту, з урахуванням вищенаведених ознак, слідчий суддя вважає останній таким, що здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до частин 1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Як вже встановлено, ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Слідчий суддя, беручи до уваги викладене, а також враховуючи те, що запобіжний захід має бути пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права, дійшов висновку, що завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (зокрема, забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання ним своїх процесуальних обов`язків) може бути виконане шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме у виді цілодобового домашнього арешту, та саме такий запобіжний захід може запобігти встановленим ризикам. Тому у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

Одночасно на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 205, 309, 369-372, 376, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_4 , погодженого прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні за №0000161 від 10.08.2021, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , до 23.06.2023 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) не залишати своє місце проживання, а саме квартиру АДРЕСА_3 цілодобово;

2) прибувати до слідчого на кожну законну вимогу;

3) не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

5) утримуватися від спілкування із свідками у вказаному кримінальному провадженні;

6) не відвідувати Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області та Управління культури Житомирської міської ради;

7) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу та покладення на підозрюваного обов`язків до 23.06.2023 включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів, з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали о 16-30 год 03.05.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1