Справа № 527/1209/23
провадження № 1-кс/527/272/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2023 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання дізнавача ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000167, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2023 року до суду надійшло клопотання дізнавача ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000167, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

У своєму клопотанні дізнавач зазначив, що 23.05.2023 до відділу поліції № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що 23.05.2023 року в м. Глобине Кременчуцького району Полтавської області, поблизу річки Сухий Кагамлик, було виявлено особу чоловічої статі, поряд з якою стояло відро із свіжевиловленою рибою з 576 одиницями карасю сріблястого загальною вагою 8 кг.

23.05.2023 працівниками ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, було проведено огляд берегу річки Сухий Кагамлик, що розташований біля вулиці Вишнева м. Глобине Кременчуцького району Полтавської області, де було виявлено свіжевиловлену рибу 576 одиниць вагою 8 кг виду карась сріблястий. Біля берегу виявлено рибацькій «ятір» висотою 80 см, вічко 15 ммх15 мм, білого кольору, який вилучено до ВП № 1 КРУП ГУНП в Полтавській області. Свіжевиловлену рибу виду карась сріблястий в розмірі 576 одиниць вагою 8 кг випущено в природнє середовище. Як зазначено інспектором Полтавського рибоохоронного патруля ОСОБА_5 , який був присутній під час огляду, вказана риба є рибою непромислового виробництва, утіль.

За вказаним фактом 24.05.2023 відомості внесено до ЄРДР за № 0000167 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Вилучене у ході проведення огляду майно визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Зі слів свідка ОСОБА_6 , який знаходився 23.05.2023 року на риболовлі на березі річки Сухий Кагамлик, що розташований біля вулиці Вишнева м. Глобине Кременчуцького району Полтавської області, де було виявлено свіжевиловлену рибу 576 одиниць вагою 8 кг виду карась сріблястий, де біля берегу виявлено рибацькій «ятір» висотою 80 см, вічко 15 ммх15 мм, білого кольору, хто є власник даного риболовного «ятіра» він не знає, чи перебував там ятір з початку його перебування на риболовлі, чи ні, вказати точно не може, бо не звернув на це своєї уваги.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України не застосування арешту щодо знарядь вчинення кримінального правопорушення - риболовного «ятіра» може призвести до їх приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення, передачі та його використання, зокрема і в подальшій злочинній діяльності.

На підставі викладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, передачі та використання, зокрема і в подальшій злочинній діяльності або настанню інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, а також з метою забезпечення спеціальної конфіскації необхідно застосувати заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

У судове засідання дізнавач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, клопотання підтримувала.

Власник майна не відомий.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 1 статті 96-1 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене під час огляду 23 травня 2023 року майно відповідає критеріям, зазначеним у п.1 ч.2 ст. 167 КПК, може мати значення речових доказів у кримінальному правопорушенні та підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Враховуючи зазначене, у слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню в частині накладення арешту на майно, шляхом заборони будь яким особам можливості користуватися та розпоряджатися будь-яким способом зазначеним майном, окрім можливості вчинення відповідними особами необхідних дій із вказаними предметами як речовими доказами (огляд, слідчий експеримент, призначення експертиз, експертні дослідження тощо).

Керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000167, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24 травня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 23.05.2023 під час огляду місця події, а саме: на знаряддя вчинення кримінального правопорушення риболовний «ятір», позбавивши будь яких осіб можливості користування, відчуження, розпорядження вказаним майном із залишенням у кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1