Справа № 522/9883/18
Провадження № 1-кп/522/1569/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року Приморський районний суд міста Одеси у складі у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Приморського районного суду міста Одеси судовий розгляд в порядку ч. 3 ст. 323 КПК України у кримінальному провадженні за № 0000070 від 06.04.2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ,

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

У березні-квітні 2014 року на території Донецької та Луганської областей створено стійкі ієрархічні об`єднання - терористичні організації, так звані «Донецька народна республіка» (далі - т.зв. «ДНР») і «Луганська народна республіка» (далі - т.зв. «ЛНР»), учасники якої в Україні займаються вчиненням терористичних актів, залякуванням населення, вбивством людей, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та інших тяжких і особливо тяжких злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації в державі.

Основною метою діяльності вказаних терористичних організацій є насильницька зміна та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади в Україні, а також зміна меж території і державного кордону України у спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України.

Указом президента України № 405/2014 від 14.04.2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України». На підставі цього указу на території Донецької і Луганської областей триває антитерористична операція, спрямована на припинення діяльності указаних терористичних організацій.

Законом України «Про боротьбу з тероризмом» від 20.03.2003 встановлено, що терористична організація - це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 №129-VІІІ; Заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій т.зв. «ДНР» та т.зв. «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схвалену постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 №145-VІІІ; Заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схвалену постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 №337-VІІІ, т.зв. «ДНР» та т.зв. «ЛНР» визначено терористичними організаціями.

Т.зв. «ДНР» та т.зв. «ЛНР» мають стабільний склад лідерів вказаних терористичних організацій, які підтримують між собою тісні стосунки, централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

Одним з членів силового блоку терористичної організації т.зв. «ДНР» являється громадянин України ОСОБА_5 , який з травня 2014 року (більш точна дата та час слідством не встановлені), будучи невдоволеним діючою владою України і, керуючись мотивом її несприйняття, вступив у попередню злочинну змову з невстановленими слідством особами, направлену на участь у діяльності терористичної організації т.зв. «ДНР», яка в цей же період вела бойові дії проти Збройних сил України (далі - ЗСУ) та інших підрозділів, задіяних в ході проведення АТО, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

На виконання свого злочинного умислу, ОСОБА_5 вчинив сукупність умисних дій, направлених на вчинення даного особливо тяжкого кримінального правопорушення, а саме: у травні 2014 року (більш точна дата та час слідством не востановлені) виїхав з м. Одеси на територію, підконтрольну т.зв. «ДНР», увійшов до складу вказаної терористичної організації, пройшов відповідну військову підготовку та приймав участь у бойових діях у складі не передбачених законом збройних формувань - роти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » тактичного угрупування Південного фронту т.зв. «ДНР» (до липня 2014 року) на посаді командира розвідувальної роти терористичної організації т.зв. «ДНР», проти сил Збройних сил України та інших підрозділів, задіяних в ході проведення АТО.

Зокрема, у травні 2014 року (більш точно дата та час слідством не встановлені), ОСОБА_5 , знаходячись у м. Одеса (більш точно місце не встановлено), прийняв при невстановлених обставинах пропозицію щодо участі у терористичній організації від невстановлених керівників т.зв. «ДНР», після чого умисно виїхав до Донецької області (більш точно місце не встановлено) та увійшов до складу не передбаченого законом збройного формування т.зв. «ДНР», а саме роти « ІНФОРМАЦІЯ_2 » тактичного угрупування Південного фронту т.зв. «ДНР», де згодом був призначений на посаду командира розвідувальної роти. При цьому, ОСОБА_5 отримав прізвисько (позивний) « ОСОБА_10 ».

З того ж часу ОСОБА_5 , позивний « ОСОБА_10 », згідно з розподіленими керівниками осередків т.зв. «ДНР» обов`язками, у складі вищевказаних не передбачених законом збройних формувань терористичної організації т.зв. «ДНР» на території Луганської та Донецької областей, умисно, безпосередньо, із застосуванням вогнепальної автоматичної зброї приймав участь в озброєному протистоянні силам АТО.

Крім того, приймаючи участь в терористичній організації т.зв. «ДНР», ОСОБА_5 , позивний « ОСОБА_10 », з травня 2014 року по липень 2014 року (більш точна дата та час слідством не встановлені) в якості командира розвідувальної роти підрозділу «Соколина сотня» здійснював розвідувальні виїзди з метою перевірки інформації щодо переміщення українських військових формувань, а також виконував інші вказівки керівників терористичної організації т.зв. «ДНР».

Так, ОСОБА_5 , позивний « ОСОБА_10 », протягом травня 2014 року - липня 2014 року (більш точна дата та час слідством не встановлені), діючи у складі не передбачених законом збройних формувань терористичної організації т.зв. «ДНР», умисно, безпосередньо, із застосуванням вогнепальної автоматичної зброї, сприяючи діяльності зазначеної терористичної організації, приймав участь у збройному протистоянні ЗСУ та іншим підрозділам, задіяним у ході проведення АТО, під час бойових дій у населених пунктах: м. Донецьк, селище Піски Ясиноватського району, селище Красногорлівка і АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 . У липні 2014 року (більш точна дата та час слідством не встановлені) ОСОБА_5 отримав осколочне поранення кисті лівої руки, у зв`язку з чим був госпіталізований у т.зв. «Первый военный госпиталь «ДНР» у м. Донецьк.

Крім того, в подальшому, після завершення лікування, ОСОБА_5 був переправлений невстановленими особами до тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, де у серпні-вересні 2014 року (більш точна дата та час слідством не встановлені) ОСОБА_5 пройшов спеціальну бойову підготовку на території 810-ї окремої бригади морської піхоти Чорноморського флоту РФ, яка дислокується у АДРЕСА_3 , на базі якої під керівництвом інструкторів Головного розвідувального управління Генштабу Міноборони РФ і під контролем співробітників Федеральної служби безпеки РФ, формуються та готуються розвідувально-диверсійні групи для подальшого їх використання на тимчасово окупованій території Донецької та Луганської областей.

Крім того, ОСОБА_5 , входячи до складу самопроголошеної т.зв. «ДНР», на виконання покладених на нього обов`язків, протягом травня 2014 року - грудня 2016 року, умисно популяризував діяльність вказаної терористичної організації та висвітлював її у позитивному ракурсі серед свого оточення та родичів, у тому числі й через соціальну мережу в Інтернеті.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 258-3 КК України за кваліфікуючими ознаками: участь у терористичній організації.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, винесено повідомлення про підозру, у судові засідання не з`явився. На судові повістки (оголошення), надані до газети «Урядовий кур`єр» не прибув, без поважної причини.

Згідно ухвали судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.05.2018 року кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, здійснюється відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в об`ємі, встановленому вироком, повністю доведена сукупністю наступних досліджених у судовому засіданні доказів, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд враховує та бере до уваги:

- повідомленням відділу ГВ КР УСБУ в Одеській області, відповідно до якого ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території незаконними військовими формуваннями терористичного угрупування «ДНР», у складі т.зв. роти «ІНФОРМАЦІЯ_2» тактичного угрупування Південного фронту т.зв. «ДНР», де згодом був призначений на посаду командира розвідувальної роти, приймав та приймає участь в діяльності терористичній організації «ДНР», а саме у збройному протистоянні проти ЗСУ та інших підрозділів, задіяних під час проведення АТО;

- протоколом огляду в соціальних мережах Інтернету, а саме сторінок ОСОБА_5 в соціальних мережах «Одноклассники», «Facebook.com» на яких ОСОБА_5 виставляє свої фотографії у військовій формі із автоматичною зброєю, з шевронами підрозділів терористичної організації «ДНР», підтверджуючи свою причетність до терористичної організації «ДНР», зокрема серед своїх фотографій ОСОБА_5 виклав фотографію на який він зображений у двох, разом з громадянином РФ ОСОБА_11 , що підтверджується результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій № 65/1/2/3948 від 06.07.2017; № 65/1/2/5953 від 28.09.2017; № 65/1/2/5673 від 18.09.2017, відповідно до яких підтверджується участь ОСОБА_5 в бойових діях проти сил АТО на Сході України у складі незаконних збройних формувань т.зв. «ДНР»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 , який показав, що його рідний брат ОСОБА_5 в 2014 року поїхав на заробітки до Російської Федерації, але пізніше по телефону повідомив, що бере участь у бойових діях на тимчасово окупованих територіях Донбасу на боці так званих «ДНР». Влітку 2014 року ОСОБА_5 отримав поранення після чого поїхав лікуватись до Севастополя. Коли ОСОБА_5 лікувався у лікарні м. Севастополь, він приїжджав до нього провідати та відмовити брати участь у бойових діях на боці «ДНР»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яким свідок ОСОБА_12 , впізнав ОСОБА_5 , на фотознімках, виявлених на сторінці в соціальній мережі Інтернету - «Одноклассники», яка належить ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 , який показав, що зі слів ОСОБА_12 йому відомо, що ОСОБА_5 бере участь бойових діях на Донбасі проти сил АТО на боці так званої «ДНР»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яким свідок ОСОБА_13 , впізнав ОСОБА_5 , на фотознімках, виявлених на сторінці в соціальній мережі Інтернету - «Одноклассники», яка належить ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який показав, що зі слів ОСОБА_12 йому відомо, що ОСОБА_5 бере участь бойових діях на Донбасі проти сил АТО на боці так званої «ДНР»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 , який показав, що зі слів ОСОБА_12 йому відомо, що ОСОБА_5 бере участь бойових діях на Донбасі проти сил АТО на боці так званої «ДНР»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 , який показав, що наприкінці 2014 року на прохання знайомого « ОСОБА_17 », який ще себе називає « ОСОБА_18 », разом з своїм знайомим ОСОБА_19 , поїхав до АР Крим, пройти курс охоронця, та отримати загальну фізичну підготовку. В подальшому, прибувши до АР Крим, за вказівкою « ОСОБА_17 », він поїхав до м. Севастополь, а саме до військової частини НОМЕР_1 бригада морської піхоти Збройних сил РФ в Козачій бухті. Тренування здійснювали громадяни РФ. Під час вказаних тренувань він познайомився з чоловіком, який представився як ОСОБА_20 , позивний « ОСОБА_10 », родом м. Одеси, який на цій тренувальній базі знаходився ще раніше. ОСОБА_21 в тренованні не приймав участь, тому що мав осколкове поранення в ліву руку, яке він отримав під час бойових дій на боці «ДНР»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яким свідок ОСОБА_16 , впізнав ОСОБА_5 , на фотознімках, виявлених на сторінці в соціальній мережі Інтернету - «Одноклассники», яка належить ОСОБА_5 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , який показав, що наприкінці 2014 року на прохання знайомого « ОСОБА_17 », який ще себе називає « ОСОБА_18 », разом з своїм знаними ОСОБА_19 , поїхав до АР Крим, пройти курс охоронця, та отримати загальну фізичну підготовку. В подальшому, прибувши до АР Крим, за вказівкою « ОСОБА_17 », він поїхав до м. Севастополь, а саме до військової частини НОМЕР_1 бригада морської піхоти Збройних сил РФ в Козачій бухті. Тренування здійснювали громадяни РФ. Під час вказаних тренувань він познайомився з чоловіком, який представився як ОСОБА_20 , позивний « ОСОБА_10 », родом м. Одеси, який на цій тренувальній базі знаходився ще раніше. ОСОБА_21 в тренуванні не приймав участь, тому що мав осколкове поранення в ліву руку, яке він отримав під час бойових дій на боці «ДНР»;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно яким свідок ОСОБА_22 , впізнав ОСОБА_5 , на фотознімках, виявлених на сторінці в соціальній мережі Інтернету - «Одноклассники», яка належить ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду інформації, що міститься на носії інформації - CD диску 18613 № GD/KІ-П/17/7670 - додатку до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 31.07.2017 в ПрАТ «ВФ Україна», під час огляду якої встановлено, що абонент НОМЕР_2 ( ОСОБА_5 ) з 12.09.2016 по 30.06.2017 знаходився на тимчасово окупованих територіях Донецької області;

- протоколом огляду інформації, що міститься на носії інформації - CD диску № 13001 ВК - додатку до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 19.05.2017 в ТОВ «Лайфселл», під час огляду якої встановлено, що абонент НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 та НОМЕР_7 ( ОСОБА_5 ) з 03.08.2014 по 23.12.2016 знаходився на тимчасово окупованих територіях Донецької області та АР Крим.

Дані докази не мають між собою протиріч, є узгодженими та логічно правильними, а тому суд бере їх до уваги.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Неможливість проведення допиту обвинуваченого ОСОБА_5 жодним чином не впливає на повноту судового розгляду і на переконання суду щодо доведеності «поза розумним сумнівом» винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, оскільки сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів прямо і опосередковано свідчить про вчинення ним інкримінованого злочину.

Всі докази, досліджені безпосередньо судом, у своїй сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлював, що так звана «ДНР» діє на території України саме як терористична організація, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, вчиняють терористичні акти, захоплення будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, вбивства людей, вибухи, підпали та інші дії, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людей, завдають значної майнової шкоди та призводять до настання інших тяжких наслідків, тощо, тривалий час приймав участь у терористичній організації.

До такого висновку суд дійшов із того, що зокрема, з квітня 2014 року у Донецькій області діє стійке ієрархічне об`єднання - організація, так звана «Донецька народна Республіка», створена всупереч інтересам Держави Україна, учасники якої на території України займаються, залякуванням населення, вбивством громадян, захопленням адміністративних будівель органів державної влади і місцевого самоврядування та скоєнням інших злочинів, що призводить до дестабілізації суспільно-політичної ситуації у державі.

Поняття терористичної організації визначено в Законі України «Про боротьбу з тероризмом» від 20 березня 2003 року, і відповідно до цього Закону, це є стійке об`єднання трьох і більше осіб, яке створене з метою здійснення терористичної діяльності, у межах якого здійснено розподіл функцій, встановлено певні правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів. Визначальним для визнання організації терористичною є те, що хоч один з її структурних підрозділів здійснює терористичну діяльність з відома хоча б одного з керівників (керівних органів) усієї організації.

Аналіз кримінального законодавства, рішення Варшавської конференції від 28 вересня 2001 року №1373 по боротьбі з тероризмом, а також відповідних положень Закону України «Про боротьбу з тероризмом» показує, що терористична організація виділена як вид злочинної організації з спеціальною метою - здійснення терористичної діяльності. Так, відповідно до Закону України «Про боротьбу з тероризмом» терористична діяльність - діяльність, яка охоплює: планування, організацію, підготовку та реалізацію терористичних актів; підбурювання до вчинення терористичних актів, насильства над фізичними особами або організаціями, знищення матеріальних об`єктів у терористичних цілях; організацію незаконних збройних формувань, злочинних угруповань (злочинних організацій), організованих злочинних груп для вчинення терористичних актів, так само як пропаганду і поширення ідеології тероризму; фінансування та інше сприяння тероризму.

Діяльність «ДНР», «ЛНР» як терористичних організацій підтверджується зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації державою-агресором, затверджене постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 №129-VІІІ, заявою Верховної Ради України «Про визнання Україною юрисдикції Міжнародного кримінального суду щодо скоєння злочинів проти людяності та воєнних злочинів вищими посадовими особами Російської Федерації та керівниками терористичних організацій «ДНР» та «ЛНР», які призвели до особливо тяжких наслідків та масового вбивства українських громадян», схваленої постановою Верховної Ради України від 04.02.2015 №145-VІІІ, заявою Верховної Ради України «Про відсіч збройної агресії Російської Федерації та подолання її наслідків», схваленою постановою Верховної Ради України від 21.04.2015 №337-VIII, в яких «ДНР» та «ЛНР» визначено терористичними організаціями.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними об`єднаннями» від 23.12.2005 №13 утворення (створення) організованої групи чи злочинної організації слід розуміти як сукупність дій з організації (формування, заснування) стійкого злочинного об`єднання для заняття злочинною діяльністю. В частині ж участі у злочинній чи терористичній організації, то відповідно до п.13 вказаної постанови Пленуму вступ особи до організованої групи чи злочинної організації (участь у ній) означає надання цією особою згоди на участь у такому об`єднанні за умови, що вона усвідомлювала факт його існування і підтвердила певними діями реальність своїх намірів.

Суд також враховує правові позиції, викладені в рішенні ЄСПЛ у справі «Броуґан та інші проти Сполученого Королівства», відповідно до яких розслідування терористичних правопорушень, безсумнівно, ставить перед органами влади особливі проблеми. Забезпечення справедливої рівноваги між інтересами суспільства, яке страждає від тероризму, та інтересами конкретної людини є надзвичайно складним завданням. Беручи до уваги факт посилення тероризму в сучасному світі, визнана необхідність, яка випливає із самої суті системи Конвенції, забезпечення належної рівноваги між захистом інститутів демократії в інтересах суспільства і захистом прав окремої людини. У контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, саме суд має визначити значимість таких обставин, а також з`ясувати, чи було забезпечено в цій справі рівновагу між застосовними положеннями цієї статті у світлі її конкретного формулювання та її загальним предметом і метою.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, колегія суддів виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, яке закріплено в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Суд також враховує, що дане кримінальне провадження розглядалось в порядку спеціального судового провадження, згідно вимог ст. 323 КПК України, за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Відповідно до вимог закону, обвинувачений ОСОБА_5 про час та дату всіх судових засідань повідомлявся у передбачений законом спосіб, через опублікування виклику у газеті «Урядовий кур`єр». Інтереси ОСОБА_5 захищались адвокатом, як на досудовому слідстві так і в суді, що свідчить про те, що права обвинуваченого в ході досудового слідства, а також у судовому засіданні порушені не були.

Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

Будь яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», судом враховується позиція Європейського суду з прав людини, відображені у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Отже, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, вислухавши пояснення свідків, оцінивши вищезазначені дослідженні у судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 мала місце, винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду і кваліфікує його дії у вчиненні кримінального правопорушенні за ч. 1 ст. 258-3 КК України, так як він брав участь в терористичній організації, за кваліфікуючими ознаками: участь у терористичній організації.

Згідно із ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, крім випадків, передбачених цією статтею.

Згідно із ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

У пункті 3 зазначеної постанови Пленуму ВСУ вказано, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї, його матеріальний стан, тощо.

При призначенні ОСОБА_5 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч. 1 ст. 258-3 Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжких злочинів, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, зокрема, чи є обставини, чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого і які саме.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України, згідно якої - юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим так і іншими особами.

Тож, враховуючи наведене, зважаючи на те, що ОСОБА_5 переховується від суду, з урахуванням тяжкості і обставин вчиненого кримінального правопорушення, відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, з рахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі, з конфіскацією майна, в межах санкції ч. 1 ст. 258-3 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів і неможливим, в силу вищевикладених обставин застосувати, до нього ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки на переконання суду виправлення обвинуваченого неможливе без реального відбуття покарання.

З приводу призначення додаткового покарання за ч. 1 ст. 258-3 КК України у вигляді конфіскації майна суд зазначає, що відповідно до ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

З метою забезпечення виконання вироку стосовно обвинуваченого необхідно застосувати найсуворіший запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання та реального виконання покарання у вигляді позбавлення волі.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 8822 (вісім тисяч вісімсот двадцять дві) гривні.

Речові докази: три CD-R диски - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Якщо апеляційну скаргу подано обвинуваченим, щодо якого судом ухвалено вирок за результатами спеціального судового провадження, суд поновлює строк за умови надання обвинуваченим підтвердження наявності поважних причин, передбачених ст. 138 КПК України, та надсилає апеляційну скаргу разом із матеріалами кримінального провадження до суду апеляційної інстанції, з дотриманням правил, передбачених ст. 399 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити/надіслати учасникам судового провадження.

Суддя:

01.09.23