СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1327/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві в залі суду кримінальне провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 05.01.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

До Святошинського районного суду міста Києва 29.06.2023 надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 314 КПК України, судом 30.06.2023 було постановлено ухвалу про призначення підготовчого судового засідання.

У підготовче судове засідання з`явився прокурор, обвинувачені та захисник обвинувачених.

При підготовчому розгляді кримінального провадження суд заслухав доповідь прокурора, який вважає, що справа підсудна Святошинському районному суду міста Києва, що підстав для закриття або зупинення даної справи немає, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, що підстав визначених пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України немає.

У підготовчому судовому засіданні захисником обвинувачених заявлено усне клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з некоректністю обвинувачення, викладеного у обвинувальному акті.

Обвинувачені клопотання захисника про поверненя обвинувального акту підтримав.

Прокурор проти заявленого клопотання заперечив, просив у його задоволенні відмовити.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог, передбачених п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору у разі, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Таким чином, дана норма, містить певну дискрецію дій прокурора в межах його процесуальних обов`язків, а саме: виклад лише тих обставин, які прокурор вважає встановленими.

Відсутність певних фактичних обставин, які мають значення для кваліфікації дій обвинуваченого, відсутність ознак злочину, складу злочину чи інші обставини, які мають значення для доведеності вини обвинуваченого є підставою для винесення виправдувального вироку суду після з`ясування цих обставин в ході судового розгляду, а не підставою повернення обвинувального акта прокурору.

У даному разі заявлені в клопотанні обставини не містять ознак невідповідності обвинувального акта, вимогам ст. 291 КПК України, однак є підставою детального вивчення та аналізу усіх суттєвих для кримінального правопорушення обставин в ході судового розгляду по суті.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що клопотання захисника обвинувачених не підлягає задоволенню. Водночас усі доводи захисника, наведені в клопотанні, на думку суду є предметом для детального вивчення під час розгляду кримінального провадження по суті. Вказаним доводам має бути приділена особлива увага та надана належна правова оцінка.

Суд, заслухавши доповідь прокурора, вислухавши думку обвинувачених, захисника, вважає, що:

Дане кримінальне провадження підсудне Святошинському районному суду міста Києва.

Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Крім того, від прокурора надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Клопотання обґрунтовано тим, що ризики зазначені в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою на разі продовжують існувати, запобіжний захід закінчується 09.07.2023, до того часу відсутня об`єктивна можливість розглянути кримінальне провадження, а тому є необхідність у продовженні строку запобіжного заходу на 60 діб.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили обрати запобіжні заходи не пов`язані із позбавленням волі.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, проаналізувавши матеріали кримінального провадження, судом встановлено наступне.

Враховуючи вимоги ст. 331 КПК України суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема, з дня застосування судом до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження стаття 194 КПК України визначає: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

На даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 11.05.2023, продовжують існувати, зокрема:

-переховування від суду.

Так, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тобто останній обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які санкцією статті передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

-незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні,

Наявність ризику незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 ознайомившись з матеріалами кримінального провадження знає анкетні дані свідків, а тому може незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показів в подальшому;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується.

Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що обвинувачений офіційно не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку та не має сталих сімейних та соціальних зв`язків, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, - вказане свідчить про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення, відсутність каяття у і скоєному правопорушенні. Вказані обставини з негативного боку характеризують обвинуваченого як особу, схильну до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень у майбутньому.

При продовженні міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд звертає особливу увагу, що обвинуваченим злочин було вчинено в період дії воєнного стану, що на думку суду свідчить про особливу небезпеку вчиненого кримінального правопорушення та вкрай низьку соціальну свідомість обвинуваченого. Крім того, на час продовження запобіжного заходу воєнний стан на території України продовжено, що посилює небезпеку того, що обвинувачений зможе ухилятися від явки до суду у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

При розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 194 КПК України.

Судом встановлено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого та не буде запобігати ризикам переховування від суду, незаконного впливу на свідків по даному кримінальному провадженню та вчиненню іншого кримінального правопорушення.

За сукупності таких обставин, суд, приймаючи до уваги також і стан здоров`я обвинуваченого, щодо якого у матеріалах провадження відсутні об`єктивні медичні застереження, дані про його особу, сімейний стан, соціальні зв`язки, вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення, а строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на підстави його застосування підлягає продовженню на 60 днів.

Разом з тим, у відповідності до положень ч. 3, ч.4 ст. 183 КПК України, суд обирає обвинуваченому ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у виді застави з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80520 грн.

Також, від прокурора надійшло клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії обов`язків покладених в межах застосованого запобіжного заходу у вигляді застави. Клопотання обґрунтовано тим, що ризики зазначені в ухвалі від 11.05.2023 на разі продовжують існувати, запобіжний захід закінчується 11.07.2023, до того часу відсутня об`єктивна можливість розглянути кримінальне провадження, а тому є необхідність у продовженні строку запобіжного заходу на два місяці.

Частиною 7 ст. 194 КПК України встановлено, що строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених частинами п`ятою та шостою цієї статті у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження дії процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, суд має встановити існування ризиків його неправомірної процесуальної поведінки та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

У судовому засіданні встановлено, що на даний час продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 , зокрема, переховуватися від суду, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи вище наведене, суд дійшов до переконання про необхідність продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , а саме: - прибувати до суду за кожним його викликом, вимогою та визначеною ним періодичністю; - не відлучатися з території м. Києва без дозволу суду; - повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000032 від 05.01.2023, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 годину 00 хвилин 1 серпня 2022 року.

У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Клопотання сторони обвинувачення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, до 03.09.2023.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 30 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80520 грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Святошинського районного суду міста Києва (отримувач: Код отримувача (код за ЄДРПОУ)26268059, Банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA1012089 ).

Обвинувачений або заставодавець має право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого, у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати на першу вимогу до прокурора та суду;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі розмірі оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок Святошинського районного суду міста Києва, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної в цій ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений, вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Ухвала суду діє до 03.09.2023 включно та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Для утримання обвинувачений ОСОБА_4 , підлягає направленню до ДУ "Київський слідчий ізолятор" Міністерства юстиції України.

Клопотання сторони обвинувачення про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на два місяці, до 06.09.2023, а саме:

- прибувати до суду за кожним його викликом, вимогою та визначеною ним періодичністю.

- не відлучатися з території м. Києва без дозволу суду.

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи.

-утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали в цій частині покласти на прокурорів, які входять до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілих, представників потерпілих, обвинувачених, захисника.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1