Справа №583/3036/23 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/456/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми, у режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 липня 2023 року про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 липня 2023 року клопотання слідчого СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000521 від 28 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, було задоволено.

Накладено арешт на вилучене 28 червня 2023 року, у ході огляду місця події по вул. Революції, 68 в м. Охтирка Сумської області, майно, а саме, автомобіль марки ГАЗ, моделі 2705, типу спеціалізований вантажний спеціалізований фургон малотонажний - В, білого кольору, 2010 року випуску, з д.н.з. НОМЕР_1 , в середині якого міститься дві пластикові ємності з рідиною, яка має характерний запах пального, а саме дизельного палива та накладну на відпуск «Абсорбент тину «А» № 31 від. 28 червня 2023 року на 1 аркуші.

Не погодившись з таким судовим рішенням, представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 03 липня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно, відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на те, що відповідно до ухвали слідчого судді, досудове розслідування здійснюється за фактом, нібито, незаконного транспортування з метою збуту незаконно виготовленого пального. Разом з тим, зазначена інформація не відповідає дійсності, оскільки, на момент затримання автотранспорту, який перевозив нафтопродукти, правоохоронним органам було надано вичерпний пакет відповідних документів, передбачений діючим Законодавством, в тому числі накладну на відпуск "Абсорбент типу "А" № 31 від 28 червня 2023 року, посвідчення та інше. Крім того, у судовому засідання приєднано й інші документи, що підтверджують законність походження й транспортування нафтопродуктів, які слідчим суддею до уваги взято не було.

Також, апелянт вказує, що в оскаржувані ухвалі зазначено, що 28 червня 2023 року, за участю водія ОСОБА_10 , який добровільно відчинив фургон, було проведено огляд місця події, в ході якого виявлено автомобіль марки ГАЗ 2705, д.н.з. НОМЕР_1 , всередині якого виявлено дві заповнені пластикові ємності із металевим захистом, в яких міститься рідина з характерним запахом пального, а саме дизельного палива, проте, спеціалістів у даному питанні з метою одержання допомоги,запрошено не було, і характерні ознаки запаху рідини слідчим було визначено самостійно. Крім того, водієм ОСОБА_10 не здійснювалось ніяких перешкод під час проведення слідчої дії, навпаки, добровільно надавався доступ до автомобіля, однак, слідчим відбору зразків вказаної рідини для подальшого експертного дослідження, зроблено не було, при тому, що слідчий СВ звертається до слідчого судді з клопотанням про проведення обшуку вказаного автомобіля, власником якого є ОСОБА_8 , з метою відшукання та виявлення рідини для подальшого експертного дослідження.

Також, апелянт звертає увагу на те, що арешту на предмет перевезення - абсорбент марки "А" у кількості 2100 л. на загальну суму 75600 грн., накладено не було, проте, до цього часу вказані нафтопродукти власнику не повернуто. При цьому, в порушення вимог ч. 1 ст. 236 КПК України, слідчий не вжив належних заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.

Апелянт вказує, що накладення арешту на майно ОСОБА_8 , який жодним чином не причетний до будь-якої протиправної діяльності, позбавляє його можливості здійснювати належну підприємницьку діяльність, виконувати зобов`язання по укладеним договорам, і у такому випадку втручання Держави у його права, як суб`єкта підприємницької діяльності, є неспівмірним, а тому, у зв`язку з вищезазначеним, ухвалу слідчого судді, якою накладено арешт на майно останнього вважати законною підстави відсутні, і вказане рішення підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідь головуючого-судді щодо змісту оскарженого судового рішення та доводів апеляційної скарги, представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 . ОСОБА_11 на підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який заперечував щодо задоволення вимог апеляційної скарги, вважав ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та просив залишити її без зміни, перевіривши матеріали даного кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Перевіряючи законність оскаржуваного судового рішення в межах поданої представником власника майна апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що слідчим суддею в повному обсязі дотримано вимоги кримінального процесуального закону, з яким пов`язано вирішення питання щодо накладення арешту на майно.

Так, положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, з матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000521 від 28 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.204 КК України, розпочате за фактом того, що 28 червня 2023 року о 14 год. 23 хв. на блокпосту №1 по вул.. Революції в м. Охтирка, було зупинено автомобіль ГАЗ 2705, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , який у вказаному автомобілі перевозив рідину, схожу на підакцизний товар дизельне паливо, без відповідних документів.

В рамках даного провадження, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту, шляхом обмеження права користування та розпорядження, на вилучене 28 червня 2023 року у ході огляду місця події по вул. Революції, 68 в м. Охтирка Сумської області, майно, а саме на автомобіль марки ГАЗ, моделі 2705, типу спеціалізований вантажний - спеціалізований фургон малотонажний - В, білого кольору, 2010 року випуску, з д.н.з. НОМЕР_1 , в середині якого міститься дві пластикові ємності з рідиною, яка має характерний запах пального, а саме дизельного палива, та накладну на відпуск «Абсорбент типу «А»» № 31 від 28 червня 2023 року на І аркуші, яку добровільно надав водій вказаного автомобіля ОСОБА_10 .

В обґрунтування свого клопотання, слідчий посилався на те, що вказане майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час досудового розслідування даного кримінального провадження, є речовим доказом, а тому, з метою його збереження та забезпечення спеціальної конфіскації, необхідно накласти арешт на зазначене майно.

При розгляді вказаного клопотання, слідчим суддею було встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 власником вилученого є ОСОБА_8 , і є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, за яким здійснюється досудове розслідування. оскільки безпосередньо використовувався під час перевезення паливно - мастильних матеріалів невідомого погодження, без відповідних на те дозвільних документів, які є безпосереднім предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Крім того, слідчим суддею було враховано, що постановою слідчого від 28 червня 2023 року вилучене у ході огляду місця події майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Встановивши зазначені обставини, слідчий суддя дійшов висновку про достатність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, з метою збереження речових доказів, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та перетворення, з чим погоджується і колегія суддів та ставити під сумнів правильність такого висновку підстав не вбачає.

При цьому, на спростування доводів апелянта про те, що слідчий суддя наклав арешт на майно на майно ОСОБА_8 , який жодним чином не причетний до будь-якої протиправної діяльності, колегія суддів зауважує, що ті питання, чи є зазначене майно знаряддям вчинення злочину, та чи зберегло вони на собі сліди злочину, чи містять вони відомості, які можуть бути використані, як доказ у кримінальному провадженні, будуть вирішені та встановлені під час проведення відповідних слідчих дій, і метою такого заходу було саме збереження речових доказів для об`єктивного з`ясування зазначених обставин, що і було враховано слідчим суддею при прийнятті рішення про накладення арешту на вказане майно.

Крім того, з врахуванням того, що слідчим суддею було накладено арешт на майно шляхом обмеження права користування та розпорядження, вважати, що таке втручання у права його власника, як суб`єкта підприємницької діяльності, є неспівмірним, підстави відсутні.

Також, на спростування доводів апелянта стосовно того, що арешт на предмет перевезення - абсорбент марки "А" у кількості 2100 л на загальну суму 75600 грн. накладено не було, колегія суддів зазначає, що у судовому засіданні під час апеляційного розгляду, прокурором було надано докази на підтвердження того, що ухвалою слідчого судді від 10 липня 2023 року було накладено арешт на рідину, що перевозилась вказаним автомобілем, а саме, рідину з характерним запахом паливно мастильної речовини у кількості 2100 л.

Таким чином, під час апеляційного перегляду вказаного кримінального провадження будь-яких порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, на що посилається представник власника майна в поданій апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що у відповідності до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді, під час досудового розслідування, чи суду, під час судового провадження за клопотанням власника майна, якщо буде доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів, всупереч доводам апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим вказане судове рішення слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст.170,173,404,405,407,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03 липня 2023 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000521 від 28 червня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4