Дата документу 09.05.2023
Справа № 501/3693/20
ВИРОК

Іменем України

09 травня 2023 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000539 від 11.07.2020.

Прокурор ОСОБА_4

Захисник ОСОБА_5

Потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Обвинувачений

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Іллічівськ (м.Чорноморськ) Одеської області, громадянин України, має середню освіту, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі

ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що 11.07.2020 близько 01:00, більш точний час встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, знаходився біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де в нього в ході розмови з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раптово виник конфлікт на побутовому ґрунті. В ході конфлікту, ОСОБА_8 , з метою нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя потерпілого ОСОБА_7 , в результаті якого ОСОБА_7 впав на асфальтобетонне покриття, втративши свідомість, та отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі: забою головного мозку, розриву аневризми лівої внутрішньої сонної артерії, двостороннього масивного субарахноїдального крововиливу, перелому передньої стінки правої верхньощелепної пазухи, середньої частини тіла та лівого виросткового відростку нижньої щелепи, забій м`яких тканин виличних областей. Це тілесне ушкодження спричинене від, щонайменш, одноразової ударної дії тупого предмету, не виключно, що таким тупим предметом могла бути стиснута в кулак кисть руки. ОСОБА_7 був орієнтований обличчям (передньою поверхнею голови) до контактуючої поверхні травмую чого предмету. Така закрита черепно-мозкова травма була небезпечною для життя, так як спричинила розвиток загрозливого для життя явища коми, тому, згідно п.4.7 п. 2.1.3 «в», «г», «о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995p.). відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. З вказаним тілесним ушкодженням ОСОБА_7 був доставлений до реанімаційного відділення КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міської ради, де йому була надана медична допомога.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, а саме: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_8 , 11.07.2020 близько 01:00, більш точний час встановити не надалось можливим, знаходився біля першого під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де зазнав злочинного посягання зі сторони групи чоловіків, серед яких був потерпілий ОСОБА_7 , які перебували в стані алкогольного сп`яніння та з надуманих причин групою осіб порушували громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю шляхом гучних та тривалих висловлювань на адресу обвинуваченого нецензурних образ, які принижували його гідність, та демонстрації агресивних намірів шляхом наближення до нього декількох осіб та спроби потерпілого завдати удар обвинуваченому.

ОСОБА_8 , діючи в стані необхідної оборони, з метою припинення посягання, керуючись непрямим умислом, свідомо припускаючи настання негативних наслідків у виді спричинення тяжкого тілесного ушкодження тому, хто посягає, наніс один удар кулаком правої руки в ліву частину обличчя потерпілого ОСОБА_7 , в результаті якого той впав на асфальтобетонне покриття, втративши свідомість, та отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми у формі: забою головного мозку, розриву аневризми лівої внутрішньої сонної артерії, двостороннього масивного субарахноїдального крововиливу, перелому передньої стінки правої верхньощелепної пазухи, середньої частини тіла та лівого виросткового відростку нижньої щелепи, забій м`яких тканин виличних областей. Така закрита черепно-мозкова травма була небезпечною для життя, оскільки спричинила розвиток загрозливого для життя явища коми, тому, згідно п.4.7 п. 2.1.3 «в», «г», «о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995p.). відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. Тобто ОСОБА_8 спричинив тому, хто посягає тяжку шкоду, яка явно не відповідає небезпечності посягання та обстановці захисту.

Таким чином, ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ст. 124 КК України, а саме: умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Стаття 124. Умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення

Умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони або у разі перевищення заходів, необхідних для затримання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, -

карається громадськими роботами на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що 11.07.2020 він не вживав алкоголь, разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 на подвір`ї будинку, де вони проживали, зустріли знайому ОСОБА_10 , у якої в той день був день народження, та яка перебувала в бесідці на подвір`ї в компанії чотирьох чоловіків та двох жінок, які розпивали алкогольні напої та голосно спілкувалися, вживаючи нецензурну лексику. Вони не приєдналися до компанії, а його співмешканка ОСОБА_9 спілкувалася з ОСОБА_10 на лавочці біля бесідки, а він залишався на іншій лавочці поряд, зауважень не робив та намагався навіть не дивитися в бік компанії. А потерпілий ОСОБА_7 , який був серед тієї компанії, підійшов до нього і почав зверхньо з ним розмовляти, давши зрозуміти, що якщо він зараз не піде, то його поб`ють, інші почали виходити з бесідки і почали ображати його. Сторонній чоловік, який побачив, що відбувається запропонував йому допомогу, а він попросив того побути ззаду нього. Жінки почали відводити в різні боки його та чоловіків з тієї компанії. Він з ОСОБА_9 відійшли приблизно на 20-30 метрів, а компанія повернулася ближче до бесідки. Щоб зайти в свій під`їзд їм потрібно було або пройти повз цю компанію, або пройти вздовж будинку, що він і запропонував зробити співмешканці. Однак, коли він та співмешканка зупинилися через телефонну розмову, то з боку компанії почули на свою адресу принизливі вирази, погрози та заклики, щоб він повернувся закінчити розмову. Сусіди кричали з вікон, що викличуть поліцію, на що він сподівався.

Для нього ця ситуація була дуже принизливою, нецензурні вислови та поведінка осіб зачіпала почуття його власної чоловічої гідності, і він направився в бік тієї компанії, а йому назустріч вирушила група з трьох осіб, серед яких був потерпілий ОСОБА_7 , який наблизився до нього першим, а інші двоє намагалися його оточити. Він намагався зупинити потерпілого виставивши долоню руки перед собою, а потерпілий не зупинявся, а коли він опустив свою руку, то потерпілий зробив спробу завдати йому удар кулаком правої руки в область його щелепи. Він ухилився від удару і майже одночасно завдав удар в щелепу потерпілому кулаком своєї правої руки. Від удару потерпілий впав на спину і конфлікт припинився, інші не нападали і він їх не бив. Всі разом намагалися надати допомогу потерпілому, викликали швидку та поліцію.

З дитинства, до того, як йому виповнився двадцять один рік він займався боксом, має розряд кандидата в майстри спорту, брав участь в загальнодержавних змаганнях.

Він шкодує про наслідки завданої шкоди потерпілому, щодня їздив до лікарні та оплачував усі призначення. Взагалі він витратив приблизно 130 тисяч за чеками та ще приблизно 20 тисяч грн. в грошовому еквіваленті

Показання обвинуваченого про розвиток подій повністю співвідносяться з показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що перебувала у дворі будинку, де проживає по АДРЕСА_2 , разом з обвинуваченим ОСОБА_8 , а хлопці з компанії в бесідці, серед яких був ОСОБА_7 , ображали та чіплялися до ОСОБА_8 , а коли вони з обвинуваченим відійшли звідти, то хтось з тієї компанії вибіг і кричав ОСОБА_8 , що той злякався, на що ОСОБА_8 пішов до них і пропонував не продовжувати конфлікт, а зустрітися наступного дня, на що троє осіб, серед яких був ОСОБА_7 , перебували навкруги ОСОБА_8 та ображали його, в процесі чого ОСОБА_7 наблизився до обвинуваченого та намагався вдарити того, однак той ухилився і завдав удар, від якого потерпілий впав, ударившись головою об асфальт. Більше ударів ОСОБА_8 завдати не намагався, вживав дії щоб надати постраждалому допомогу.

Свідок ОСОБА_11 пояснив, що 11.07.2020 він знаходився на вулиці Парковій, де спостерігав конфлікт обвинуваченого з групою осіб, які нецензурно ображали обвинуваченого, погрожували. Він запропонував обвинуваченому допомогу та перебував позаду того. До обвинуваченого наблизилися три чоловіки, один з яких намагався завдати удар ОСОБА_8 , однак не влучив, а ОСОБА_8 завдав удар у відповідь, в результаті чого той впав. ОСОБА_8 після цього зробив крок назад, не намагаючись продовжити бійку. Згодом ОСОБА_7 була надана допомога, ОСОБА_8 поїхав до лікарні разом із постраждалим. ОСОБА_8 був у тверезому стані.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що також проживає по АДРЕСА_2 . Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 є братами її чоловіка. 10 липня був день її народження та її друзі, серед яких був постраждалий ОСОБА_7 , святкували в бесідці у дворі. Коли вона з ОСОБА_9 перебували на лавочці неподалік, то розпочався словесний конфлікт з приводу зауваження ОСОБА_9 про галас від осіб в бесідці. Обвинувачений та хлопці з бесідки почали наближатися один до одного, а вони з ОСОБА_9 відтягували їх. Обвинувачений з дівчиною відійшли, а коли приблизно через 5-10 хвилин поверталися, то ОСОБА_9 знову зробила зауваження хлопцям, через що хлопці почали сваритися. На той момент зі всієї компанії залишилися двоє хлопців, серед яких був ОСОБА_7 та коли вони знаходилися поряд з ОСОБА_8 , останній завдав удар, від якого ОСОБА_7 впав назад і вдарився головою. Свідок ОСОБА_10 пояснила, що чоловіки, які перебували в бесідці були в стані алкогольного сп`яніння, нецензурно висловлювалися, на підвищених тонах. Події відбувалися після 24:00 години. На її думку незрозуміло, чому ОСОБА_8 вдарив саме ОСОБА_7 , оскільки більш активно ОСОБА_8 ображав інший хлопець.

Потерпілий ОСОБА_12 пояснив, що він є рідним братом ОСОБА_7 10 липня він разом з братом були в компанії на святкуванні дня народження ОСОБА_10 . Вдень вони святкували на морі, вживали алкоголь, в тому числі його брат, після чого приблизно о 22:00 годині він пішов додому і тому не був очевидцем наступних подій, а інші, в тому числі його брат, направилися до будинку ОСОБА_10 по АДРЕСА_2 продовжити святкування у дворі. Про події йому відомо зі слів ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_8 , який казав, що не був п`яний, випив пляшку пива.

Його брат добрий, веселий, не конфліктний, під час розмови часто підходить близько до людини. Під час святкування він з братом відійшли в бік і жартома боролися. В минулому їхній дядько на ім`я ОСОБА_13 тероризував їхню сім`ю, і ОСОБА_7 побив того, від чого дядько помер. Брат відбував покарання за це. Зараз його брат (постраждалий) майже не пересувається, не всіх упізнає. Права рука не працює. Необхідно робити обстеження, проводити реабілітацію. Обвинувачений навідував постраждалого, допомагав фінансово та морально, приходив до постраждалого в лікарню і допомагав робити масаж.

11.07.2020 р. до ЄРДР внесені відомості про те, що ОСОБА_7 , 11.07.2020 біля під`їзду будинку АДРЕСА_2 в ході конфлікту з невстановленою особою отримав тілесні ушкодження у вигляді: ВЧМТ, забій головного мозку, перелом воду черепа, субархнаїдальний крововилив, кома третього ступеня (т. 1 а.с. 78).

Згідно протоколу огляду місця події від 11.07.2020, за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено плями бурого кольору, схожі на кров, та пару чоловічих шльопанець фірми «ModelX» (т. 1 а.с. 80-88). Було зроблено змив виявлених плям, які разом із виявленими шльопанцями було долучено до матеріалів справи в якості речових доказів (т. 1 а.с. 89-90).

Медичні карти стаціонарного хворого, копії яких долучені до матеріалів справи (т. 1 а.с. 110 250, т. 2 а.с. 2 10), були предметом дослідження судово-медичної експертизи.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 278 від 17.10.2020 у гр. ОСОБА_7 мала місце закрита черепно-мозкова травма у формі: забій головного мозку, розрив аневризми лівої внутрішньої сонної артерії, двосторонній масивни субарахноїдальний крововилив, переломи передньої стінки правої верхньощелепної пазухи середньої частини тіла та лівого виросткового відростку нижньої щелепи, забій м`яких тканин виличних областей. Це тілесне ушкодження виникло незадовго до надходження в медичний заклад, тобто може відноситись до подій 11.07.2020. Воно було спричинене від, щонайменш, одноразової ударної дії тупого предмету, судити про конструктивні особливості якого не представляєься можливим у зв`язку з відсутністю у наданій медичній документації детального опису зовнішніх ушкоджень (наявність, форма та розміри гематом, синців, саден, ран тощо), тому об`єктивних судово-медичних даних що дозволяли б встановити кратність, отже послідовність, спричинення ушкоджень в розпорядженні експерта немає. Не виключено, що таким тупим предметом могла бути стиснута в кулак кисть руки. ОСОБА_7 був орієнтований обличчям (передньою поверхнею голови) до контактуючої поверхні травмуючого предмету. Така закрита черепно-мозкова травма була небезпечною для життя, так як спричинила розвиток загрозливого для життя явища - коми, тому, згідно п.4.7 п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.), відноситься до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень. Не виключене спричинення такої закритої черепно-мозкової травми в результаті падіння з висоти, "з висоти власного росту або близької до такої", а також прискореного падіння. Механізм утворення вищеописаної закритої черепно-мозкової травми, на який вказують під час допиту 11.07.2020 свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 підозрюваний ОСОБА_8 , може відповідати отриманим в ході проведення судово-медично експертизи даним (т. 2 а.с. 11-13).

Відповідно до даних судово-токсилогічного дослідження, в крові та сечі потерпілого ОСОБА_7 виявлений етиловий спирт в концентрації: в крові 1,92 ‰, в сечі 2,61‰ (т. 2 а.с. 14).

Потерпілий ОСОБА_7 в минулому засуджувався за вчинення злочину, передбаченого ст. 124 КК України, тобто в умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони, що підтверджується копією вироку Іллічівського міського суду Одеської області від 23.09.2015 р. (т. 2 а.с. 6263).

Обвинувачений ОСОБА_8 в ніч події злочину був тверезий, що підтверджене висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (т. 2 а.с. 41).

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 367 від 12.08.2020 ОСОБА_8 на період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на будь-яке хронічне психічне захворювання, недоумство не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності, або у іншому хворобливому стані не перебував, тому був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На момент винесення висновку підозрюваний ОСОБА_8 також здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (т. 2 а.с. 32-38).

Мотиви суду

Сторона захисту фактично висунула дві версії:

тяжке тілесне ушкодження спричинене не умисно, оскільки удар завданий обвинуваченим не озброєною рукою та ушкодження спричинене здебільшого від падіння потерпілого головою на асфальт, а не самого удару в щелепу;

обвинувачений перебував в стані необхідної оборони та не перевищив її межі, оскільки дії з нанесення одного удару неозброєною рукою відповідали характеру небезпеки.

Форма вини

Суб`єктивна сторона умисного тяжкого тілесного ушкодження обов`язково характеризується прямим умислом лише у двох випадках тоді, коли воно має характер мучення, і при заподіянні його з метою залякування потерпілого або інших осіб. В інших випадках умисел може бути як прямим, так і непрямим.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КК України непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Завдаючи удар, обвинувачений усвідомлював наявність у нього навичок боксера, що пов`язано з більшою точністю та силою ударів, порівняно з ударами, завданими кулаками особи, яка не володіє подібними навичками. Тому застосування фізичної сили обвинуваченим, який має спеціальну фізичну підготовку, в даному випадку з боксу, саме по собі становить підвищену небезпеку у порівнянні із застосуванням фізичної сили особою, яка не має такої підготовки.

Обвинувачений, на відміну від потерпілого, був тверезим, а місце сутички знаходилося на твердій асфальтованій поверхні.

Сукупність зазначених обставин дає змогу для висновку, що обвинувачений не міг не передбачати, що наслідком завданого ним удару може бути падіння потерпілого та отримання небезпечної для життя черепно-мозкової травми.

Незважаючи на відсутність у обвинуваченого бажання настання таких наслідків, встановлені судом обставини свідчать про те, що обвинувачений свідомо припускав їх настання, що характеризує його вину, як непрямий умисел.

Необхідна оборона

Необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони (ч. 1 ст. 36 КК України).

Стаття 3 Конституції України встановлює, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Обставини конфлікту з надуманих причин о 01:00 годині ночі на подвір`ї багатоквартирного будинку групи нетверезих чоловіків з незнайомим їм обвинуваченим ОСОБА_8 , що супроводжувалося поведінкою, що принижувала честь і гідність обвинуваченого, несла загрозу спричинення обвинуваченому тілесних ушкоджень, навпроти входу до під`їзду житла останнього, свідчать про те, що в діях вказаної групи осіб, серед яких був потерпілий ОСОБА_7 , наявні ознаки суспільно небезпечного посягання, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, а обвинувачений ОСОБА_8 перебував в стані необхідної оборони.

При цьому суд враховує положення ч. 2 ст. 36 КК України, відповідно до яких кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Водночас, заподіяння потерпілому ОСОБА_7 з непрямим умислом тяжкого тілесного ушкодження явно не відповідало небезпечності посягання, що характеризувалося, на момент припинення посягання, здебільшого, демонстрацією агресивних намірів групи нетверезих осіб по відношенню до обвинуваченого, словесним приниженням його честі та чоловічої гідності.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу (ч. 3 ст. 36 КК України).

Керуючись ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд виходить за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, оскільки це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ознаками злочину, передбаченого ст. 124 КК України.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд у відповідності до ст. 65 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, про що свідчать дані вимоги УІЗ ГУНП (т. 2 а.с. 45), не перебуває на обліку у лікаря-нарколога (т. 2 а.с. 43) та не звертався до психіатра (т. 2 а.с. 44).

Обвинувачений ОСОБА_8 вчинив нетяжкий злочин.

Обставини добровільного відшкодування шкоди ОСОБА_8 , надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину доведені, як обставини, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання.

Відсутні обставини, передбачені ст. 67 КК України, які обтяжують покарання.

Суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення нових злочинів можливе з призначенням покарання у виді обмеження волі та звільнення від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

У зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на обвинуваченого мають бути покладені обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

Вирішення питань речові докази, судові витрати, заходи забезпечення кримінального провадження та цивільного позову.

Судові витрати в справі відсутні.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 11.07.2020 ОСОБА_8 був затриманий за підозрою у вчиненні злочину (т. 1 а.с. 93-96), та перебував під вартою до 13 липня 2020 року, коли ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 13.07.2020 до нього було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту (т. 1 а.с. 97). На підставі ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення необхідно зарахувати в строк покарання із розрахунку відповідно до п/п «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Постановою слідчого від 11.07.2020 до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів було долучено змиви речовини бурого кольору, які упаковано до паперового конверту та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів Чорноморського ВП Овідіопольського ГУНП в Одеській області, та пару чоловічих шльопанець фірми «ModelX», які упаковані до сейф-пакету та передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 89-90, 91, 92). З набранням вироком законної сили змиви необхідно знищити, а шльопанці вважати повернутим потерпілому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Потерпілим заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_8 матеріальної шкоди у розмірі 126 056,64 грн. (т. 1 а.с. 37-39) Потерпілий зазначив, що ця сума визначена вже після того, як ОСОБА_8 припинив надавати йому матеріальну допомогу на придбання ліків.

Потерпілим на підтвердження своїх вимог надано копії чеків, що підтверджують витрати на лікування на суму 112 156,49 грн (т. 1 а.с. 42-49), договір про надання послуг із забезпечення тимчасового розміщення та додаткових послуг (т. 1 а.с. 50-56).

Обвинувачений ОСОБА_8 повідомив, що активно надавав фінансову допомогу потерпілому, купуючи ліки та здійснюючи оплату досліджень. На підтвердження цього він надав копії чеків та розписок (т. 1 а.с. 15 31), однак, ці витрати обвинуваченого не входять до предмета позову, оскільки потерпілий, підтверджуючи надання обвинуваченим добровільного матеріальної допомоги, висуває вимоги про стягнення тих витрат, які залишилися невідшкодованими.

Тому, з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 підлягає відшкодуванню майнова шкода у розмірі 112 156,49 грн, тобто в розмірі, підтвердженому платіжними документами.

Керуючись ст.ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 124 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк один рік.

Зарахувати в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 11 по 13 липня 2020 р. із розрахунку відповідно до п/п «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.

Покласти на ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, які він зобов`язаний виконувати протягом іспитового строку:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк випробування обчислювати з моменту проголошення вироку 09 травня 2023 року.

З набранням вироком законної сили речові докази змиви знищити, а шльопанці вважати повернутими потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду, завдану злочином в розмірі 112 156,49 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1