УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши скаргу адвоката ОСОБА_2 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000416 від 26.05.2023,

У С Т А Н О В И В :

В провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , подана в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України.

Скарга обґрунтована тим, що ОСОБА_3 є головою Макарівського районного суду Київської області. В той же час останнього затримано в рамках кримінального провадження №0000416 від 26.05.2023 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, що суперечить положенням ст. 482 КПК України. Також адвокат зазначає, що ОСОБА_3 надав біологічні зразки для проведення дослідження на стан сп`яніння, а тому мета такого затримання, навіть з урахуванням положень ст. 482 КПК України, (забезпечення збереження доказів цього злочину) досягнута. На підставі викладеного скаржник зазначає, що ОСОБА_3 утримується під вартою незаконно та безпідставно, у зв`язку з чим просить негайно звільнити ОСОБА_3 з-під варти.

Вивчивши вказану скаргу з додатками, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

За ч. 2 ст. 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Згідно з ч. 2 ст. 482 КПК України без згоди Вищої ради правосуддя суддю не може бути затримано або утримувано під вартою чи арештом до винесення обвинувального вироку судом, за винятком затримання судді під час або відразу ж після вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Суддя, затриманий за підозрою у вчиненні діяння, за яке встановлена кримінальна відповідальність, повинен бути негайно звільнений після з`ясування його особи, за винятком:

1) якщо Вищою радою правосуддя надано згоду на затримання судді у зв`язку з таким діянням;

2) затримання судді під час або відразу ж після вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, якщо таке затримання є необхідним для попередження вчинення злочину, відвернення чи попередження наслідків злочину або забезпечення збереження доказів цього злочину. Суддя має бути негайно звільнений, якщо мета такого затримання (попередження вчинення злочину, відвернення чи попередження наслідків злочину або забезпечення збереження доказів цього злочину) досягнута.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 208 КПК України, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Згідно ч. 1 ст. 209 КПК України, особа є затриманою з моменту, коли вона силою або через підкорення наказу змушена залишатися поряд із уповноваженою службовою особою чи в приміщенні, визначеному уповноваженою службовою особою.

Також, згідно з ч. 1 ст. 211 КПК України, строк затримання особи без ухвали слідчого судді, суду не може перевищувати сімдесяти двох годин з моменту затримання, який визначається згідно з вимогами статті 209 цього Кодексу.

Отже, законодавець чітко визначив, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

В той же час, за результатами вивчення матеріалів згаданої скарги адвоката ОСОБА_2 , слідчим суддею не отримано відомостей, які б створювали обґрунтовану підозру про те, що ОСОБА_3 утримується під вартою незаконно, оскільки, відповідно до протоколу затримання особи від 26 травня 2023 року ОСОБА_3 фактично затримано 26 травня 2023 року о 00 годин 00 хвилин відповідно до положень ст. 208, 482 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, предбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що спричинило смерть потерпілого.

Більше того, до матеріалів скарги не долучено жодних доказів на підтвердження позиції адвоката, що мета такого затримання (відповідно до ст. 482 КПК України полягає у попередженні вчинення злочину, відверненні чи попередженні наслідків злочину або забезпеченні збереження доказів цього злочину) досягнута.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для доставки ОСОБА_3 до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи не вбачається.

Керуючись ст. 12, 24, 202, 206, 208, 309, 482 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_2 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, в рамках кримінального провадження №0000416 від 26.05.2023, та доставці останнього до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва для з`ясування підстав позбавлення його свободи - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_4