Справа № 303/1162/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

06.04.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/92/23, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2023 року, частково задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 (далі - слідчий), погоджене прокурором, у кримінальному провадженні №0000542, відомості про кримінальне правопорушення в якому 24 листопада 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, має на утриманні одну малолітню доньку 2020 року народження, згідно ст. 89 КК України, не судимого.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби без застосування електронного засобу контролю на строк до 13 березня 2023 року включно з покладенням на нього таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; заборона у період часу з 21-00 години по 06-00 годину наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З матеріалів клопотання убачається, що 09 лютого 2023 року, до слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 із погодженим з прокурором клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 . Відповідно до клопотання, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку, вчинене групою осіб, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, якщо воно пов`язано з опором громадянам, які припиняли хуліганські дії. Слідчий у клопотанні вказує на те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_7 підозрюється, віднесено до нетяжких злочинів, за яке, у разі доведення його вини, може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років. У клопотанні слідчий також посилається на наявність доказів, які слугували підставою для висунення підозри, на існування передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, а саме те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення нетяжкого злочину, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Вказаний ризик переховування від органів досудового розслідування та суду, обґрунтовується і тим, що підозрюваний ніде офіційно не працює, стан його здоров`я дозволяє йому покинути місце проживання. Про наявність ризику незаконного впливу на свідків свідчить те, що ОСОБА_7 може перешкоджати повному, всебічному, неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози та умовляння свідків з метою примусити їх до зміни або відмови від даних ними показів. Також існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення. Отже, на переконання слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як цілодобовий домашній арешт, не дозволить запобігти ризикам, визначених ст. 177 КПК України. Просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю строком на 60 днів та з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 відповідних процесуальних обов`язків.

В ухвалі слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України. При розгляді клопотання слідчий суддя взяв до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до нетяжких злочинів, і яке, згідно з санкцією вказаної статті карається позбавленням волі на строк до п`яти років. На переконання слідчого судді, наведені у клопотанні обставини дають достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків. Також слідчий суддя взяв до уваги і те, що підозрюваний ОСОБА_7 має фактичне місце проживання, згідно ст. 89 КК України не судимий, неодружений, має на утриманні одну малолітню доньку, на обліку у психіатра, нарколога та фтизіатра КНП «Мукачівська ЦРЛ» не перебуває. На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що для забезпечення виконання процесуальних обов`язків, відносно ОСОБА_7 необхідно застосувати в межах строку досудового розслідування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби без застосування електронного засобу контролю з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі адвокат вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Стверджує, що під час розгляду клопотання обов`язки прокурора щодо доведення обставин передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України фактично виконував слідчий, яким не доведено, що обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на ОСОБА_7 процесуальних обов`язків. Зазначає, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, які зазначені у клопотанні. Так, існування ризику впливу на свідків спростовується тим, що у клопотанні взагалі відсутні відомості про те, на кого саме підозрюваний може здійснювати такий тиск. Крім того, апелянт звертає увагу на те, що сторона захисту з матеріалами кримінального провадження на даний час повною мірою не ознайомлена, тому ні підозрюваному, ні його захиснику невідомо хто є свідками у кримінальному провадженні. Стверджує, що слідчим не дотримано вимог ч. 2 ст. 184 КПК України та не надано копії клопотання та додатків до нього. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності сторін обвинувачення та захисту, неявка яких, з огляду на положення ст. 405, 422 КПК України, не перешкоджає її розгляду. Приймаючи рішення про розгляд справи за відсутності вищевказаних осіб апеляційний суд бере до уваги, що: сторони обвинувачення та захисту належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги; до початку апеляційного розгляду заяви про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день від сторін кримінального провадження не находило; в апеляційній скарзі не порушується питання про погіршення становища підозрюваного,і його явка в судове засідання не визнавалась обов`язковою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд бере до уваги приписи таких нормативно-правових актів.

Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає вимогам ст. 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ ВП № 1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000542, відомості про кримінальне правопорушення в якому 24.11.2022 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Мукачівської окружної прокуратури.

Із журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання брали участь як підозрюваний ОСОБА_7 , так і його захисник адвокат ОСОБА_5 , що свідчить про дотримання права підозрюваного ОСОБА_7 на захист.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України. Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами (протоколами заяви про кримінальне правопорушення, огляду місця події, допиту потерпілого, свідків, пред`явлення для впізнання за фотознімками, огляду та переогляду відеозапису та іншими доказами), на підставі яких 14.01.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення. Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень. При цьому, апеляційний суд бере до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України кримінального правопорушення, сторонами кримінального провадження не оспорюється.

Погоджується апеляційний суд і з висновком слідчого судді про те, що органом досудового розслідування доведено наявність передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків. Вказані ризики на переконання апеляційного суду підтверджуються тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_7 , у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме позбавлення волі на строк до 5 років. Апеляційний суд вважає, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, може вдатися до переховування від органу досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Разом із тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на який вказується у клопотанні, зокрема вчинення інших кримінальних правопорушень. У підтвердження наявності цього ризику слідчим та прокурором не надано жодних доказів. Тому, апеляційний суд визнає його недоведеним.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_7 , відповідно до ст. 89 КК України, є не судимою особою, має постійне місце проживання, на утриманні неповнолітня дитину, на спеціальних обліках у лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, не має постійного місця роботи та джерела доходів, і у свою чергу дійшов до належних висновків про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та про можливість застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби без застосування електронних засобів контролю, а саме з 21 години по 06 годину наступної доби, які ґрунтуються на вимогах закону й доданих до клопотання матеріалах, у зв`язку із чим, визнаються апеляційним судом обґрунтованими й належним чином вмотивованими. При цьому, колегія суддів вважає, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання встановленим ризикам.

Тому апеляційний суд погоджується і з висновками слідчого судді про те, що застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та застави є недоцільним, оскільки такі будуть неефективними для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, у тому числі запобігання вказаним ризикам.

Доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено, що обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання покладених на ОСОБА_7 процесуальних обов`язків, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Із цих підстав, як такі, що не підтверджені будь-якими доказами і ґрунтуються виключно на припущеннях та, відповідно, не впливають на висновки слідчого судді, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що органом досудового розслідування не доведено існування ризиків, які зазначені у клопотанні про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , про що свідчить і те, що у клопотанні взагалі відсутні відомості про те, на кого саме підозрюваний може здійснювати такий тиск.

Як такі, що жодним чином не впливають на висновки слідчого судді, апеляційний суд визнає і доводи апеляційної скарги про те, що сторона захисту з матеріалами кримінального провадження на даний час повною мірою не ознайомлена, тому ні підозрюваному, ні його захиснику невідомо хто є свідками у кримінальному провадженні.

Доводи апеляційної скарги про те, що слідчим не дотримано вимог ч. 2 ст. 184 КПК України та не надано стороні захисту копії клопотання та додатків до нього, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження, оскільки з матеріалів судового провадження убачається, що підозрюваний ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_5 отримали копію клопотання та додатків до нього 10.02.2023.

На інші доводи в обґрунтування апеляційної скарги, які б свідчили про незаконність судового рішення, в апеляційній скарзі не вказується.

Колегія суддів також вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 21 години по 06 годину наступної доби та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, поклав на підозрюваного ОСОБА_7 передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки, а також визначив строк дії ухвали відповідно до положень ст. 181 КПК України.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, у зв`язку із чим, беручи до уваги положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про незаконність висновків слідчого судді; що апелянт, та підозрюваний ОСОБА_7 , не з`явившись на розгляд апеляційної скарги позбавили себе можливості довести обгрунтованість її доводів.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав адвокат ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 лютого 2023 року, якою частково задоволено клопотання слідчого, погоджене прокурором, у кримінальному провадженні №0000542, відомості про кримінальне правопорушення в якому 24 листопада 2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України, та обрано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби без застосування електронного засобу контролю на строк до 13 березня 2023 року включно, з покладенням на нього таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; заборона у період часу з 21-00 години по 06-00 годину наступної доби залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: