КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання - ОСОБА_4

за участю:

прокурора - ОСОБА_5

власника майна - ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу директора ТОВ «ТАРКО ГРАНД» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року,-

В с т а н о в и л а:

Цією ухвалою задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження, користування та проведення будь-яких будівельних робіт на даному майданчику.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, директор ТОВ «ТАРКО ГРАНД» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року.

Мотивуючи свою апеляційну скаргу вказує на те, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає частковому скасуванню.

Вказує, що ТОВ «ТАРКО ГРАНД» є власником нежитлового приміщення № 15/1 площею 187.1 кв.м, що розташоване на восьмому поверсі будинку № 120-Б. по вул. Жилянській у м. Києві і інформація про це з 2016 року міститься в Єдиному державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Наразі в приміщенні проводяться ремонтно-відновлювальні роботи з переобладнання та перепланування приміщення, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та роботи із заміни покрівлі.

Відповідно до п. 1 та 2 Постанови КМУ № 406 від 07.06.2017 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», виконання зазначених робіт не потребує отримання дозвільних документів.

Будівельні роботи проводяться в межах, визначених технічним паспортом і не порушують права третіх осіб.

Копії правовстановлюючих документів, копія технічного паспорту та Витяг з ЄДРПОУ. Копія листа-погодження від балансоутримувача на проведення робіт були надані дізнавачу та містяться в матеріалах кримінального провадження.

Враховуючи, що оголошення повного тексту оскаржуваного рішення відбулось 02.06.2023, апелянт був позбавлений можливості складання тексту апеляційної скарги, тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши доповідь судді, думку власника майна, який підтримав подану апеляційну каргу та просив її задовольнити, прокурора про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, а відтак необхідності залишення її без змін, вивчивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апелянтом не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та наданих матеріалів справи, СД ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 04.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000950, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Постановою старшого дізнавача СД ВП № 1 Шевченківського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 24.03.2023 року вказане в клопотанні майно визнано у кримінальному провадженні № 0000950 від 04.05.2023 речовим доказом.

25.05.2023 прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження, користування та проведення будь-яких будівельних робіт на даному майданчику, посилаючись на наявність правової підстави, передбаченої ч. 3 ст. 170 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року клопотання сторони обвинувачення задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Задовольняючи дане клопотання cторони обвинувачення, внесене в межах кримінального провадження № 0000950 від 04.05.2023, про накладення арешту на майно, слідчий суддя, дослідивши матеріали додані до клопотання, прийшов до правильного висновку про необхідність накласти арешт на вказане майно, при цьому слідчим суддею було враховано розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя вірно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Арешт майна з підстав передбачених ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може зумовити труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні № 0000950 від 04.05.2023, спричинити втрату інформації, яка має доказове значення в ході здійснення досудового розслідування, тому доводи апелянта стосовно незаконності і необґрунтованості ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, апелянтом не надано та колегією суддів не встановлено.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга з урахуванням викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2023 року, якою задоволено клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , із забороною розпорядження, користування та проведення будь-яких будівельних робіт на даному майданчику,- залишити без змін, а апеляційну скаргу директора ТОВ «ТАРКО ГРАНД» ОСОБА_6 , - без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________ _________________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/3726/2023 Категорія ст. 170 КПК України

Унікальний номер справ №761/18184/23

Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_8

Доповідач: ОСОБА_1