Номер провадження:1-кс/521/2832/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 з секретарем ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000167 від 06.03.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси звернувся слідчий з клопотанням, погодженим з прокурором про накладення арешту на майно.

З клопотання вбачається, що 06.03.2023 до ЧЧ Відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 про те, що невідомі особи здійснюють незаконний збут наркотичної речовини, а саме марихуани на території Малиновського району м. Одеси. (ЄО №2673)

В подальшому, 26.07.2023 в рамках вказаного кримінального провадження проведено обшук гаражного приміщення на підставі ухвали слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси ОСОБА_5 від 12.07.2023 справа №521/17993/23 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено

-електронні ваги чорного кольору з надписом на зворотному боці «500 g x 0.01 g»;

- прозорі поліетиленові зіп-пакети у кількості 205 шт;

Поміщено до сейф-пакету ВУМ 4010635.

- стеблі зеленого кольору;

-залишки речовини рослинного походження зеленого кольору;

Поміщено до сейф-пакету PSP 2188408.

26.07.2023 вищевказані предмети визнано речовими доказом у кримінальному провадженні.

Майно вилучене 26.07.2023 повністю відповідає вимогам ст. 98 КПК України та обґрунтовано визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесена відповідна постанова.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них.

Так, на тимчасово вилучене майно, яке вилучено 26.07.2023, необхідно накласти арешт, тобто тимчасово позбавити можливості володіти, розпоряджатися та користуватися цим майном до скасування арешту, у зв`язку з тим, що існує реальна загроза знищення вказаного майна.

Таким чином, у відповідності до вимог ст. 170 КПК України, у кримінальному провадженні встановлено необхідність накладення на речові докази у кримінального провадженні, які вилучено 26.07.2023, у зв`язку з необхідністю забезпечення та збереження у якості речових доказів та запобіганню можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та подальшого проведення судових експертиз .

Слідчий у судове засідання не з`явився, надав заяву в якій підтримав клопотання, та вважає, що є всі законні підстави для задоволення клопотання, з підстав які викладені в ньому, просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Вивчивши клопотання та матеріали приложені до нього, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, оскільки органом досудового розслідування доведена необхідність застосування арешту означеного майна, з наступних підстав.

Частиною 1 статті 167 КПК України, встановлено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч.2 ст.167 КПК України - підставою тимчасово вилученого майна є: п.1. підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; п.3. є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; п.4. одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона розпоряджатися та використовувати майно, на яке накладено арешт може бути застосована лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати чи пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей якщо є достатні підстави вважити, що вони зберегли на собі сліди злочину чи є предметом кримінального правопорушення. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

При вирішені питання про арешт майна слідчий суддя враховує: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та можливого цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, у даному випадку, враховуючи обставини злочину, слідчий суддя вважає, що є всі законі підстави вважати, що означені в клопотанні предмети підпадають під ознаки тимчасово вилученого майна, та з метою недопущення зникнення вилученого майна, втрати або його пошкодження, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати арешт вказаного майна.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 170 - 173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 3 Одеського районного управління №1 ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000167 від 06.03.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, заборонивши користуватись, відчужувати та розпоряджатись будь-якій особі вказаним майном, а саме на:

-електронні ваги чорного кольору з надписом на зворотному боці «500 g x 0.01 g»;

- прозорі поліетиленові зіп-пакети у кількості 205 шт;

- стеблі зеленого кольору;

-залишки речовини рослинного походження зеленого кольору.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1