У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/4686/23

№ 1-кс/183/1647/23

24 квітня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Куп`янського РВП ГУНП в харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені 03.02.2023 року до ЄРДР за № 0000343, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчому судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що наприкінці вересня 2022 року (точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим) ОСОБА_5 , знаходячись на АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_6 .

Перебуваючи на вищезазначеній території домоволодіння, ОСОБА_5 помітив, що у приміщенні гаражу з відкритими дверима знаходиться мотоцикл «MusstangMT125-8», 2019 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який він визначив предметом свого злочинного посягання, направленого на протиправне вилучення транспортного засобу у володільця проти волі останнього, шляхом проникнення до приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, діючи повторно, впевнившись, що його дії залишаться непоміченими, ОСОБА_5 проник до приміщення гаражу через відчинені двері, підійшов до мотоциклу «MusstangMT125-8», який фактично належить та яким користується ОСОБА_6 , сів на нього та за допомогою ключів, які знаходились в замку запалювання, запустив двигун, привівши у рух транспортний засіб. Після цього ОСОБА_5 поїхав у невідомому напрямку, тим самим з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадений транспортний засіб на свою користь та в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому, згідно висновку експерта № 246М від 27.02.2023, матеріальну шкоду на суму 21.938,55 грн. (двадцять одна тисяча дев`ятсот тридцять вісім гривень 55 копійок).

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинене повторно, з проникненням до приміщення.

12.04.2023 року кримінальне провадження №0000343 від 03.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України було зупинено, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та прийнято рішення про оголошення останнього у розшук.

На даний час місце перебування підозрюваного ОСОБА_5 та його контактні дані невідомі.

Старший слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області було надано доручення сектору кримінальної поліції Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, про проведення слідчих (розшукових) дій у порядку ст. 40 КПК України, щодо встановлення місце знаходження підозрюваного у кримінальному провадженні №0000343 від 03.02.2023 року, у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та в ході виконання доручення було встановлено, що ОСОБА_5 втік до м. Київ, де і перебуває по теперішній час.

Таким чином, після розшуку підозрюваного ОСОБА_5 необхідно вирішити питання про обрання останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

29.03.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, яка обґрунтовано підтверджується зібраними наступними доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка показала, що приблизно з середини грудня 2022 року вона мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з її батьком. Окрім цього приблизно один місяць з ними жив молодий чоловік на ім`я ОСОБА_8 , у якого був мотоцикл марки «Мустанг», чорного кольору. Приблизно у 10-х числах січня 2023 року до них додому прийшли співробітники поліції та сказали, що вони зупинили ОСОБА_8 на блокпосту у с. Курилівка Куп`янського району Харківської області за водіння у нетверезому стані за кермом мотоцикла марки «Мустанг» чорного кольору. Окрім цього, вони запитала, чи належить даний мотоцикл ОСОБА_8 . На дане питання остання відповіла, що чи належить йому мотоцикл вона не знає, але неодноразово бачила його на мотоциклі. Через приблизно день ОСОБА_8 приїхав додому зібрав речі та поїхав нібито до м. Київ;

- пред`явленням мотоцикла для впізнання ОСОБА_7 за фотознімками, відповідно до якого ОСОБА_7 впізнала серед пред`явлених фотознімків мотоциклів, саме той мотоцикл, який належить ОСОБА_6

- пред`явленням осіб для впізнання ОСОБА_7 за фотознімками, відповідно до якого остання впізнала ОСОБА_5 ;

- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка показала, що приблизно у грудні 2022 року у своєму селі за місцем мешкання, а саме у с. Подоли Куп`янського району Харківської області, вона побачила свого сусіда на ім`я ОСОБА_8 , який по селу їздив на мотоциклі марки «Мустанг», чорного кольору. Даний мотоцикл вона бачила у свого сусіда ОСОБА_6 , через що підійшла до ОСОБА_8 та спитала, звідки у нього вищезазначений мотоцикл. На дане питання ОСОБА_8 їй повідомив, що даний мотоцикл він взяв з домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 . Після цього вона одразу повідомила про це власників мотоциклу;

- пред`явленням мотоцикла для впізнання ОСОБА_9 за фотознімками, відповідно до якого ОСОБА_9 впізнала серед пред`явлених фотознімків мотоциклів, саме той мотоцикл, який належить ОСОБА_6

- пред`явленням осіб для впізнання ОСОБА_9 за фотознімками, відповідно до якого остання впізнала ОСОБА_5 ;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка показала, що приблизно у грудні 2022 року у своєму селі за місцем мешкання, а саме у с. Подоли Куп`янського району Харківської області, вона побачила свого сусіда на ім`я ОСОБА_8 , який по селу їздив на мотоциклі марки «Мустанг», чорного кольору. Даний мотоцикл вона бачила у свого сусіда ОСОБА_6 , через, що підійшла до ОСОБА_8 та спитала, звідки у нього вищезазначений мотоцикл. На дане питання ОСОБА_8 їй повідомив, що даний мотоцикл він взяв з домоволодіння ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- пред`явленням осіб для впізнання ОСОБА_11 за фотознімками, відповідно до якого остання впізнала ОСОБА_5 ;

- пред`явленням мотоцикла для впізнання ОСОБА_11 за фотознімками, відповідно до якого ОСОБА_11 впізнала серед пред`явлених фотознімків мотоциклів, саме той мотоцикл, який належить ОСОБА_6 .

Оскільки КПК України не містить визначення обґрунтованої підозри, за роз`ясненням вказаного поняття слід звернутися до практики ЄСПЛ. За загальною практикою Європейського суду з прав людини, що склалась з рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, CampbellandHartley v. theUnitedKingdom) від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182, термін «обґрунтована підозра» у вчиненні правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У справі «Ердагоз проти Туреччини» висловлено позицію, що факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тим, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Окрім того, на підтвердження обґрунтованості підозри, наявні фактичні обставини кримінального провадження дають можливість об`єктивно пов`язати обвинуваченого із вчиненням кримінального правопорушення (Рішення ЄСПЛ «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», факти, які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для висунення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, а тому сторона обвинувачення вважає, що на цьому етапі кримінального провадження зібрано достатньо доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні злочину.

24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Згідно з указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні, та у подальшому продовжено указами Президента України № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, від 12.08.2022 року № 573/2022 відповідно.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, що відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України дає підстави і стороні обвинувачення ініціювати застосування запобіжного заходу.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що іншими, більш м`якими запобіжними заходами запобігти настанню зазначених ризиків не видається за можливе, оскільки існують обґрунтовані доказами достатні підстави вважати, що незастосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою призведе до неправомірного впливу на свідків, переховуванню підозрюваного від органів досудового розслідування, знищенню та спотворенню документів, вчиненню інших тяжких та особливо тяжких злочинів, неправомірного впливу на стан досудового розслідування, а також перешкоджанню досягненню завдань кримінального провадження, закріплених у ст. 2 КПК України.

Виключно застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта чи спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою застосування підозрюваному ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, що інкримінується ОСОБА_5 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, у разі доведення його винуватості, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Наявність зазначених ризиків обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_5 .

Отже, за таких обставин, може здійснюватися вплив зі сторони ОСОБА_5 чи інших осіб за її проханням з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на інших учасників кримінального провадження шляхом їх підкупу або примушування.

Вчинення інших кримінальних правопорушень, що підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово засуджений за майнові злочини.

Характер та спосіб вчинених дій, характеризуючи особу відомості, тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 , може вчиняти інші кримінальні правопорушення, з метою уникнення кримінальної відповідальності, у т. ч. шляхом підроблення документів тощо.

Підставою застосування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під варту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, продовжувати свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Урахування тяжкості покарання при розгляді питання щодо застосування запобіжного заходу також відповідає практиці Європейського суду з прав людини при застосуванні ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення у справі «Ілійков проти Болгарії», де Суд визначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 на даний час встановлено, що він працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утримання під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 указаного запобіжного заходу, не встановлено.

Таким чином тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , характеризуючи його особу відомості, та інші відомості кримінального провадження вказує на неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до абзацу восьмого ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2585, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Необхідність у допиті свідків під час судового розгляду щодо запобіжного заходу відсутня.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України, для їх запобігання, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, тому слідчий звернувся з клопотанням до слідчого судді.

Під час судового розгляду прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши думку прокурора та захисника, слідчий суддя вважає, що дане клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 189 КПК України слідчий суддя не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено доведеним, що зазначені у клопотанні обставини вказують на наявність підстав для затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу.

При вирішенні питання про затримання підозрюваної з метою приводу слідчий суддя враховує, що підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, обґрунтована. Також вказані під час судового розгляду прокурором ризик, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, дійсно наявний.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, яке віднесено законом до категорії нетяжких, санкцією якого передбачене покарання у вигляді, в тому числі, позбавлення волі, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного навмисно переховуватися від слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; крім того, під час досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено у розшук, тобто він вже переховувався від органів досудового розслідування та суду.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Тому слідчий суддя приходить до висновку, що підозрюваний, розуміючи можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, а також те, що він продовжує знаходитися на тимчасово окупованій території, може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Оцінюючи вищевказані обставини, слідчий суддя також приймає до уваги у розумінні практики ЄСПЛ те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Аналізуючи вищевикладене, слідчий суддя прийшла до висновку, що існують обставини, зазначені у п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України, що має важливе значення для прийняття рішення про надання дозволу на затримання підозрюваного з метою приводу.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 110, 177, 189, 190 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Архангельськ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору Великобурлуцького відділу Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 , який буде здійснювати процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1