Справа № 369/7704/20
Провадження № 1-кп/369/445/23
В И Р О К

іменем України

25.04.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 00002518 від 06.06.2020 року та № 0000148 від 12.04.2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, розлученого, який має середньо-спеціальну освіту, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком від 25.11.2019 року Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України до 850 грн. штрафу, який сплатив 25.04.2023 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 , будучи раніше судимим вироком від 25.04.2023 року Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, 05.06.2020 року близько 13 години, перебуваючи на території дитячого майданчика по вул. Шкільній в с. Бобриця Києво-Святошинського району Київської області, діючи повторно, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив незаконного збагачення, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно заволодів жіночою сумочкою, яка належить потерпілій ОСОБА_5 , в якій були 1500 грн.; з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, гроші витратив на власні потреби, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди у розмірі 1500 грн.

Крім того, 11.04.2021 року близько 20.30 ОСОБА_4 , перебуваючи на перехресті вулиць Садової, Шевченка та Шкільної в с. Бобриця Бучанського району Київської області, діючи повторно, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung A-10» моделі SM-A107F вартістю 2400 грн., який належить потерпілому ОСОБА_6 та випав з кишені його одягу під час бійки, що відбулась на цьому ж місці, з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди у розмірі 2400 грн.

Допитаний у судовому засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, у вчиненому щиро розкаявся, повідомив, що дійсно забрав сумочку на дитячій площадці, проте потім все повернув, а також забрав мобільний телефон, який випав під час бійки, мобільний телефон продав. Просив врахувати, що шкоду потерпілому ОСОБА_6 від відшкодував, потерпілій ОСОБА_5 також все було повернуто. Крім того, надав довідку, що він проходить військову службу, а також квитанцію про сплату штрафу за вироком Святошинського районного суду м. Києва.

Судовий розгляд відбувся у відсутність потерпілого ОСОБА_6 , який отримав відшкодування вартості мобільного телефону, та потерпілої ОСОБА_5 , яка звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій також повідомила, що викрадене майно їй повернули батьки ОСОБА_4 та просила взяти до уваги, що обвинувачений був з неї знайомий, неодноразово бував у неї вдома, оскільки товаришував з її братом, але цей факт ніяк не зупинив його від заволодіння її майном, як і той факт, що до с. Бобриця вона приїхала на похорон матері, більше того з мобільного телефону, який був у її сумці, ОСОБА_4 здійснював телефонні дзвінки допоки не закінчились гроші, при призначенні покарання поклалась на розсуд суду.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено з допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в обсязі висунутого йому обвинувачення доведена, тому кваліфікує його дії за двома епізодами крадіжки за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд бере до уваги, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, присуджений штраф сплатив, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, призначений на військову службу, шкода, завдана його діями, відшкодована, а також при призначенні покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України, яке, відповідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином. Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, а також добровільне відшкодування завданої шкоди, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Отже, враховуючи всі обставини вчинених ОСОБА_4 діянь та дані, які характеризують його особу, суд приходить до висновку, що обвинуваченому за вчинені кримінальні правопорушення за ч. 2 ст. 185 КК України доцільно призначити покарання у виді обмеження волі.

Крім того, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 вже розпочалось та може відбутися без ізоляції від суспільства, а тому ухвалює рішення пройого звільнення від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлявся. Обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід у виді застави підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді застави скасувати, 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., внесені 28.03.2023 року на рахунок ТУ ДСА в Київській області, повернути заставодавцю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_8