Провадження № 1-кс/761/8189/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_5 на постанову слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 13.03.2023 року про відмову в застосуванні заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000375 від 14.03.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України,

ВСТАНОВИВ :

У провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_5 на постанову слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 13.03.2023 року про відмову в застосуванні заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000375 від 14.03.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

В обґрунтування скарги ОСОБА_5 зазначає, що рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про застосування до нього заходів забезпечення безпеки є незаконним та таким, що порушує його процесуальні права, охоронювані законом інтереси. Форма прийнятого слідчим процесуального рішення не відповідає ст.110 КПК України, оскільки наведені у постанові мотиви відмови у застосуванні заходів забезпечення безпеки не є обґрунтованими, а підстави відмови не передбачені чинним кримінальним процесуальним законодавством України. ОСОБА_5 із вказаною постановою не погоджується, оскільки зі змісту його клопотання прямо вбачається, від кого дізнався про загрози життю і здоров`ю. Реальність цих загроз заявник оцінив самостійно з урахуванням змісту повідомлень, осіб, які ці повідомлення робили, а також обставини здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000375. У зв`язку із наведеним, вважає постанову слідчого такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 зазначив, що винесена слідчим постанова є необґрунтованою, оскільки у своєму клопотанні ОСОБА_5 вказав, що від своїх колег дізнався про обставини, які становлять реальну загрозу його житті та здоров`ю. Також, його позбавлено громадянства України, мандату народного депутата, всі ці дії спрямовані на проведення щодо нього кримінального переслідування. Позбавлення особи громадянства є позбавленням його основного фундаменту особистих прав. Щодо відсутності вказівки про вид заходів безпеки, які можуть бути застосовані до ОСОБА_5 , то в разі задоволення клопотання, він додатково повідомить слідчого.

Слідчий ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення скарги, зазначив, що винесена ним постанова є обґрунтованою та вмотивованою. Щодо посилань адвоката, що ОСОБА_5 позбавлено громадянства України та мандата народного депутата, зазначив, що ці рішення прийняті уповноваженими органами та у встановленому законом порядку, вони є чинними та ніким не оскаржені. Повідомлення про підозру підписано тоді, коли органом досудового розслідування були зібранні всі необхідні докази. Наразі слідчому взагалі не відомо місцезнаходження ОСОБА_5 , є відомості, що він перетнув державний кордон, а тому оголошений у розшук. Також, у клопотанні не зазначено, який вид безпеки слідчий має застосувати та яким чином. Окрім цього, слідчим вже розглядалось таке ж клопотання ОСОБА_5 , за результатом розгляду якого винесено постанову про відмову в його задоволенні, яку оскаржено до слідчого судді, та в подальшому ухвалою суду постанову слідчого залишено в силі, а в задоволенні скарги відмовлено.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши скаргу з додатками, долучені слідчим документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ГСУ ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000375 від 14.03.2022 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

05.03.2023 року ОСОБА_5 подано слідчому клопотання про застосування заходів забезпечення безпеки /в порядку п.12 ч.3 ст.42, ст.220 КПК України/.

13.03.2023 року слідчим розглянуто вказане клопотання та постановою відмовлено у задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_5 про застосування заходів безпеки, передбачених ст.7 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

Відповідно до вимог ч.ч.1, 3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно п.6 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» (далі - Закону) забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Згідно ч.2 ст.3 цього Закону рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону, безпека осіб, які перебувають в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах або у місцях із спеціальним режимом тримання, забезпечується заходами, зазначеними у статтях 8, 11, 15, 16 цього Закону, за винятками, що випливають з вимог режиму їх тримання. Додатково до них можуть застосовуватися також такі заходи: а) переведення до іншої установи виконання покарань чи слідчого ізолятора або в інше місце із спеціальним режимом тримання; б) окреме тримання.

Згідно ст. 20 даного Закону, підставою для вжиття заходів забезпечення безпеки осіб, зазначених у статті 2 цього Закону, є дані, що свідчать про наявність реальної загрози їх життю, здоров`ю, житлу і майну.

Приводом для вжиття заходів забезпечення безпеки учасників кримінального судочинства, членів їх сімей та близьких родичів може бути: а) заява учасника кримінального судочинства, члена його сім`ї або близького родича; б) звернення керівника відповідного державного органу; в) отримання оперативної та іншої інформації про наявність загрози життю, здоров`ю, житлу і майну зазначених осіб.

У відповідності до вимог ст.110 КПК України постанова слідчого повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють її відмову, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону були дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 щодо застосування відносно нього заходів забезпечення безпеки, оскільки зі змісту клопотання не зрозуміло від кого саме та при яких обставинах ОСОБА_5 дізнався про наявність реальної загрози його життю і здоров`ю. Також не зрозуміло, яким чином повідомлення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, а також складання та погодження інших процесуальних документів, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, може становити реальну загрозу його життю та здоров`ю. Крім того, будь-який документ, визначений ст.20 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» до органу досудового розслідування не надходив, зі змісту клопотання неможливо перевірити доводи, зазначень в ньому, а також неможливо визначити захід забезпечення безпеки, який необхідно здійснити.

У даному випадку клопотання підозрюваного розглянуто та прийнято рішення, а саме: постанову про відмову в задоволенні клопотання, в якій наведено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Розглядаючи вимоги щодо зобов`язання слідчого застосувати до ОСОБА_5 заходи забезпечення безпеки, слідчий суддя зауважує наступне.

Згідно вимог ч.2 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може ухвалити рішення про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Згідно ч.1 ст.40 КПК України слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на розгляд сторонами судового розгляду скарги, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, щов задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 13.03.2023 року про відмову в застосуванні заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000375 від 14.03.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України, слід відмовити.

Керуючись Законом України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», ст.ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_4 від 13.03.2023 року про відмову в застосуванні заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000375 від 14.03.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя