В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002714 від 07.09.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коболчин, Дністровського району, Чернівецької області, громадянина України, українця, із середньою освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

потерпілого: ОСОБА_5 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

07.09.2022 року, у ОСОБА_3 на ґрунті неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_5 , виник злочинний умисел спрямований на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, а саме транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який належить останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження транспортного засобу, марки «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_5 , обравши метод підпалу, як спосіб пошкодження чужого майна, що є загально небезпечним способом, та усвідомлюючи свої дії, ОСОБА_3 у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Дамбова, що поруч з Подільсько-Воскресенським мостом, завчасно підготував горючу рідину, яку залив до пластикової пляшки об`ємом 1,5 літру. Після чого, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне пошкодження чужого майна, шляхом підпалу транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, яка належить потерпілому ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний, та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , 07.09.2022року, приблизно о 08 год. 48 хв. перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Садова 1, біля будинка № 55, побачив припаркований транспортний засіб марки «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, після чого, дістав з поліетиленового пакету заздалегідь підготовлену пластикову пляшку об`ємом 1,5 літру, в середині якої знаходилась горюча рідина, та розлив її поруч із автомобілем, за допомогою стороннього джерела запалювання, здійснив підпал. Так, ОСОБА_3 вчинив всі дії, які вважав необхідними, що направлені на умисне пошкодження чужого майна шляхом підпалу, однак, злочин не було доведено до кінця, з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, тобто в замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненому шляхом підпалу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , винним себе за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України визнав повністю, щиро каявся, підтвердив всі обставини кримінального правопорушення та показав, що дійсно 07.09.2022 року, о 08 год. 45 хв., перебував за адресою: м. Київ, вул. Садова, 1, біля будинку № 55, де був припаркований автомобіль «Hyundai Sonata», н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, після чого він дістав пляшку з бензином, яка у нього була із собою, розлив його біля автомобіля, та здійснив підпал даного транспорного засобу, зазначив, так вчинив, оскільки власник даного автомобіля був винен йому гроші.

Обвинувачений ОСОБА_3 щиро каявся у скоєному, розуміє, що вчинив погано. Зокрема, підтвердив всі обставини викладені в обвинувальному акті, а саме: дата, час та місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності.

Таким чином, показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченого змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 суду пояснив, що заподіяну шкоду йому відшкодувала страхова компанія у повному обсязі, ніяких претензій до обвинуваченого ОСОБА_3 він не має.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у замаху на умисне пошкодження чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання в мінімальних межах санкції ч. 2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі.

Крім того, з урахуванням обставин справи, наявності обставини, що пом`якшує покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливе без ізоляції від суспільства та вважає за можливе застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст. 76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3(три) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази у справі, а саме: CD- диск, який долучено в якості додатка до протоколу огляду місця події, відеозапис, який надав ОСТ «Русанівські сади» у форматі CD- диску- зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 , на користь держави витрати за проведення судової транспортно-товарознавчої експертизи на залучення експерта (висновок експерта від 11.11.2022 № СЕ-19/111-22/39649- АВ) в сумі 3775 гривень 60 копійок, за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта № СЕ-19/111-22/39647- ФХД від 24.11.2022 року) в сумі 1510 гривень 24 копійок, за проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта № СЕ-19/111-22/39646- ФХД від 25.11.2022 року) в сумі 2265 гривень 36 копійок.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасникам кримінального провадження роз`яснюється право ознайомитись із журналом судового засідання.

Суддя: