В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в місті Ужгороді, матеріали кримінального провадження за № 0000457, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 серпня 2022 року за обвинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця с.Холмець, Ужгородського району, Закарпатської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, неодруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

24 серпня 2022 року близько 23 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , а саме : під верандою будинку, вступив у словесний конфлікт із ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс ОСОБА_7 серію ударів дерев`яним предметом в область голови та тулуба, внаслідок чого , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження від яких помер на місці події.

Згідно висновку експерта №398 від 07 листопада 2022 року, смерть громадянина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала внаслідок поєднаної тупої травми голови та грудної клітки, множинних переломів кісток основи та склепіння черепа субарахноїдального крововиливу, забою головного мозку, множинних переломів ребер з обох сторін з розривами костальної плеври на рівні переломів, забою легенів, серцевої сорочки, з розвитком травматичного набряку-набухання та здавлення головного мозку, травматичного плевропульмонального та гіповолемічного шоку, які явилися безпосередньою причиною його смерті.

При судово-медичному дослідженні трупа громадянина ОСОБА_7 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців на передньо-зовнішній поверхні правого плеча, на рівні плечового суглобу справа по зовнішній поверхні, на передній поверхні грудної клітки на рівні тіла груднини з переходом вправо та тильної поверхні правої кисті; забійних ран в чоло-надбрівній ділянці зліва; по ходу хвостової частини правої брови; в завушній ділянці справа; в тім`яній ділянці голови справа; в чоловій ділянці зліва від серединної лінії, в чоло-тім`яній ділянці зліва; у виличній ділянці зліва; в потиличній ділянці голови справа; крововиливів у м`які тканини голови на рівні вказаних ран; на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу; гематом на повіках обох очей, справа з переходом на виличну та підочну ділянки; синців на передньо-зовнішній поверхні правого плеча у середній третині; на передній поверхні грудної клітки на рівні тіла грудини з переходом вправо; на тильній поверхні правої кисті; саден на спинці носа та міжбрівній ділянці, а також на кінчику носа; в підочній області справа; на мочці правого вуха; передвушній ділянці справа; на рівні кута нижньої щелепи справа; в підвушній ділянці зліва; в ділянці бороди зліва; в ділянці бороди по центру; на підборідді по центру; на передній поверхні грудної клітки по центру; на передній поверхні грудної клітки на рівні 6-го грудинно-реберного зчленування; на рівні 7-го ребра справа по передньо-пі дпахвинній лінії; на рівні 8-го ребра зліва по передньо-ключичній лінії; в області правого надпліччя; на задньо-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу; закритого перелому кісток та хрящів носа; переломів ребер зліва: 10-го по лопатковій лінії з крововиливом у м`які тканини. 3,4,5,6,7,8-го по середньо-ключичній лінії з крововиливами в м`які навколишні тканини та множинними розривами ко стальної плеври на рівні переломів. Поперечного перелому грудини на рівні 3-го грудного реберного зчленування з крововиливом у м`які тканини; перелому зовнішньої кісткової пластинки правої тім`яної кістки; множинних переломів кісток основи черепаа.

Вказані тілесні ушкодження виникли від дії обмеженої поверхні тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, якими можуть бути затиснуті в кулак руки, та обуті ноги сторонньої людини, або інші тупі тверді предмети з обмеженою травмуючою поверхнею. Можливість виникнення тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту виключена. Однозначно визначити положення тіла гр. ОСОБА_7 на момент спричинення тілесних ушкоджень не представляється можливим, але з врахуванням тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, найбільш імовірно, останній міг знаходитися у горизонтальному, або близькому до такого положення тіла. синці, гематоми та садна, стосовно живих осіб, мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, є прижиттєвими і не знаходяться в причино- наслідковому зв`язку із безпосередньою причиною настанням смерті.

Згідно вказаного вище висновку виявлено було забійну рану лівого ліктьового суглобу, закритий перелом кісток та хрящів носа, стосовно живих осіб, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, такі кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я і не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з безпосередньою причиною настання смерті.

Також на тілі ОСОБА_7 виявлено було множинні забійні рани голови, переломи кісток основи та склепіння черепа, субарахноїдальні крововиливи, забій головного мозку, множинні переломи ребер з розривами костальної плеври, та стосовно живих осіб, згідно п.2.1.3. (б.в.л.) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року такі кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження,, що небезпечні для життя в момент їх спричинення і знаходяться в прямому причинно- наслідковому зв`язку із безпосередньою причиною настання смерті.

Такими умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, а саме, вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 , вину у вчинені кримінального правопорушення визнав. Показав, що 24 серпня 2022 року ввечері, він прийшов додому до своєї сестри, яка проживала зі своїм чоловіком ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де вони вживали спиртні напої вино і випили більше двох літрів та після чого , вийшли на подвір`я будинку, де між ним та чоловіком сестри ОСОБА_7 виникла сварка з приводу необхідності впорядкування завезених напередодні дров. Після того, як почався словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_7 , останній почав ображати його нецензурними словами , погрожуючи фізичною розправою вказуючи, що вб`є його, його сестру та бабцю, яка також проживала з ними в будинку. Зазначив, що через деякий час потерпілий ОСОБА_7 підійшов до нього та вдарив його кулаком, штовхнув при цьому продовжував погрожувати, викрикувати образливі слова в його бік через те , що необхідно складати дрова саме сьогодні і ніхто не хоче це робити і всі йому надоїли. ОСОБА_5 вважав, що потерпілий хотів його побити чи вбити, а тому, побачиши дерев`яний брусок , що знаходився на землі (дрова) взяв такий в руки і почав наносити ним ОСОБА_7 удари в область голови, обличчя, тулуба , точно не пам`ятає яку кількість , але наніс потерпілому більше 6 ударів , внаслідок чого, останній впав на землю та більше не підіймався.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 також вказав на те, що підійшов до ОСОБА_7 після того, як останній перестав підійматись з землі та рухатися то зрозумів , що той помер. Зазначив, що переніс самотужки тіло ОСОБА_7 на розкладушку, яка знаходилась на веранді біля будинку та повідомив сестрі , що останній уже не дихає, боятись його не потрібно, бо він вбив ОСОБА_7 та попросив сестру викликати поліцію. Вона саме і викликала поліцію. Зазначив, що на слідчому експерименті, який досліджувався в судовому засіданні, він вважає, що розказував так, як він пам`ятав. Вважає, що він захищався від нападу потерпілого ОСОБА_7 , який неодноразово погрожував йому та бив та знущався часто з його сестри , але розуміє, що нічого вже не вдієш. Просив суворо не карати.

Діючи відповідно до статті 22 КПК України, суд створив всі необхідні умови для здійснення кримінального провадження на засадах змагальності, обстоювання сторонами своїх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів передбаченими цим Кодексом засобами, забезпечив стороні обвинувачення і стороні захисту можливість надання суду всіх потрібних, на їх думку, доказів.

Як на докази вини ОСОБА_5 за ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України сторона обвинувачення посилається на показання свідків, наявні в матеріалах кримінального провадження, письмові докази.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , показала, що є сестрою обвинуваченого ОСОБА_5 , та потерпілий був її громадянським чоловіком. Зазначила, що потерпілий ОСОБА_7 був буйний, агресивний та часто бив її, та брата , однак, вона не зверталась з заявою до поліції, бо дуже боялась чоловіка. В день події, пояснила, що була вдома , дуже погано себе почувала, бо напередодні чоловік ОСОБА_7 випивав і дуже сильно побив її і вона рано лягла спати. Зазначила, що 24.08.2023року біля 19години до них додому прийшов був її брат ОСОБА_5 і вони разом з ОСОБА_7 випивали спиртні напої спочатку вдома а потім на дворі. Пам`ятає те , що того дня привезли дрова додому і вона залишила гроші щоб ОСОБА_7 розрахувався за них . Вказала на те, що коли прокинулась близько 3-4 години ранку вже 25.08.2022р. і вийшла у двір будинку, то побачила тіло ОСОБА_7 , який не дихав і брат ОСОБА_5 повідомий їй , що вбив її чоловіка і попросив викликати поліцію. В якому стані був потерпілий вона не бачила, оскільки було темно, але він не рухався. Вона викликала поліцію.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що був особисто знайомий з потерпілим ОСОБА_7 та останній неодноразово звертався до нього за юридичною допомогою , про що між ними було укладено договір надання правничих послуг з питань оформлення та виплати пенсії ОСОБА_7 .. ОСОБА_4 зазначив, що йому невідома особа ОСОБА_5 та про обставини події, яка мала місце 24-25.08.2023 року за місцем проживання ОСОБА_7 йому нічого невідомо, повідомити суду нічого не може та претензій до обвинуваченого у нього ні матеріального ні морального характеру жодних немає.

Крім показань свідка ОСОБА_8 в обґрунтування винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України сторона обвинувачення посилається на надані суду й безпосередньо досліджені ним в судовому засіданні письмові докази.

Згідно відомостей, зафіксованих у протоколі огляду місця події за адресою АДРЕСА_2 , отримано інформацію про безпосередню обстановку на місці події, механізм вчинення злочину, його наслідки та характер цієї події. Огляд проведено 25.08.2022 рокум у період часу з 9.30 год по 11.15 год.

При огляді території, дворогосподарства за вищевказаною адресою,територія по периметру обгороджена парканом із сітки, вхід на територію відбувається через металеві ворота з наявним замком без видимих пошкоджень . Перед входом на територію наявні висипані дрова , на момент огляду калітка була відчинена та через неї було здійснено вхід на територію дворогосподарства , де по праву сторону від входу розташований одноповерховий будинок сірого кольору , під стіною якого наявна доріжка , яка викладена з частин керамічної черепиці оранжевого кольору, яка веде до бетонних сходів, на вхід до будинку . На вказаній доріжці близько 5м від входу до подвіря, виявлено відбитки сліду схожого до низу взуття, який вилучено разом з черепицею та поміщено до картонної коробки . Пройшовши далі на відстані близько 1.5 метри вздовж доріжки виявлено плями речовини бурого кольору , розміром 1.5 х 1м, з якої зоблено змив , який запаковано до пеперового конверту .Також по ліву і праву сторону наявні сліди схожі на відбиток низу взуття , які знаходились на двох частинах черепиці та які поміщено до картонної кробки . ОСОБА_5 учасникам огляду було вказано ліворуч від доріжки з черепиці на відстані 3м , місцезнаходження дерев`яної палиці довжиною 78 см , зі слідами речовини бурого кольору на одному кінці . Рухаючись ліворуч від доріжки, на відстані близько 5 м. виявлено дерев`яні колоди , дерев`яну палицю. Біля місця входу до будинку, на відстані 2м. від входу, наявні жовтий ящик, на якому виявлений металевй ключ зі слідами речовини бурого кольор та який вилучено до пеперовго конверту. Піднявшись по сходах , на терасі по праву сторону, виявлено розкладушку , на якій наявний труп гр. ОСОБА_7 , в положенні лежачи на спині, обличчям догори , права верхня кінцівки зігнута в ліктьовому суглобі під прямим кутом, ліва верхня кінцівки зігнуті в ліктьовому суглобі в положенні відведно, нижні кінцівки зігнуті в колінних суглобах , стопи розташовані на бетонній поверхні та такий укритий покривалом білого кольору .

Протоколом огляду місця події від 25.08.2022 року зафіксовано та вилучено дерев`яну колоду, дерев`яну палицю, зі слідами речовини бурого кольору, змив з поверхні такої, змиви з бетонних сходів, труп, сліди низу взуття, металеий ключ зі слідами речовини бурого кольору. До вказаного протоколу додадні ілюстративні таблиці.

Згідно письмової заяви від 25 серпня 2022 року власника будинку ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , надано добровільний дозвіл працівникам поліції на проведення огляду житла та території дворогосподарства АДРЕСА_2 .

Відовідно до протоколу затримання від 25.05.2023року ОСОБА_5 було затримано 25.05.2023року о 13 год 28 хвилин .

Згідно постанови прокурора від 25.08.2022 року прийнято рішення про відібрання біологічних зразків, а саме букального епітелію (слини), змиви з рук, зрізи нігтів, змиви зі спини та живота у гр. ОСОБА_5 для проведення судових експертиз. Згідно протоколів отримання зразків для експертизи від 25.08.2022 року такі були відібрані від гр. ОСОБА_5 .

Згідно висновку експерта №650 від 03.10.2022 р. судово-медичної експертизи речових доказів, а саме одягу підозрюваного ОСОБА_5 : футболки , пари взуття , пари шкарпеток та шортів вилучених в ході затримання підозрюваного за фактом вбивства ОСОБА_7 слідує, що кров від трупа ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , р.н., відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти-А , анти В за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. Кров підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В, з супутнім антигеном Н за ізосерологічною еритроцитарною системою АВО. У слідах на шортах (об.№№2-4) на черевику на праву ногу (об. №5), що вилучені у підозрюваного ОСОБА_5 знайдено кров людини .При встановленні групової належності крові у слідах на речових доказах за ізосерологічною еритроцитарнною системою АВО у об.№2-5 виявлений антеген Н, а у об.№5 і ізогемаглютиніном анти- А , анти В. Антигени А і В у об.№№2-5 не виявлені. Таким чином у об №№2-5 встановлена група крові О з ізогемаглютиніном анти-А анти-В . Дана група крові властива потерпілому ОСОБА_10 і могла походити від нього . Невиявлення у об №№2-5 антигену А дозволяє виключити можливість походження крові у цих слідах від підозрюваного ОСОБА_5 . У слідах на футболці (об.№1) на шкарпетці І (об№6) кров не знайдена.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/114-22/16724-БД від 31.01.2023року об`єктом дослідження якої є виявлений та вилучений предмет схожий на залізничний ключ з маркуванням 22 зі сдами РБК встановлено що 1. У слідах на наданому на дослідження подвійному відкритому гайковому ключі в об`єкті №1.1. виявлено кров людини. У змивах з візуально чистих ділянок на поверхні наданого на дослідження подвійного відкритого ключа (об`єкта №№1.2,1.3) виявлено кров людини. Генетичні ознаки крові людини у змивах з візуально чистих ділянок на поверхні подвійного відкритого гайкового ключа (об`єкт №№1.2) не встановлено, через недостатню кількість ДНК . Генетичні ознаки крові людини у змивах з візуально чистих ділянок на поверхні подвійного відкритого гайкового ключа (об`єкт №№1.3) встановлені, проте вони є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб та є непридатними для ідентифікації . Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки крові людини у слідах на поверхнях подвійного відкритого гайкового ключа (об`єкт №1.1.) збігаються з генетичними ознаками зразка крові трупа ОСОБА_7 (таблиця 2.1., додаток 2) та не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 ( таблиця 2.1. додаток 2). Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак крові у слідах з подвійного відкритого гайкового ключа (об`єкт №1.1) та зразка крові трупа ОСОБА_7 (табл2.1 , додаток 2) складає 9.81 х10 -35. Сукупність генетичних ознак встановлених у вказаних об`єктах зустрічається не частіше, ніж у 1з 10, 19 децільйонів осіб. Походження крові у слідах на наданому на дослідженні подвійному гайковому відкритому ключі (об`єкт №1.1.) від ОСОБА_5 виключається. З дослідженого висновку судової молекулярно-генетичної експертизи проведеної експертом Львівського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру за № СЕ-19/114-22/16715-БД від 23.01.2023року встановлено, що у піднігтьовому вмісті наданих на дослідження фрагментів нігтів з рук гр. ОСОБА_5 (обєкт№1.1) є змішаними , містять генетичні ознаки двох чи більше осіб, серед яких присутні генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_5 та зразка крові ОСОБА_7 .

Відповідно до висновку експерта наданого Закарпатським обласним бюро судово-медичної експертизи за №641 експертиза по якому розпочата 26.09.2022р. та закінчена 05.10.2022року щодо дослідження речових доказів а саме : двох вилучених з місця події змивів зі сходів будинку, змив з доріжки , кришки телефона, скатертини, пари чоловічих тапочок, трьох черепиць вилучених під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , експертом встановлено, що у змивах слідів із доріжки із сходинки , слідів на зовнішній і внутрішній поверхнях кришки телефона, у слідах на скатертині, на парі чоловічих тапочок, на трьох черепицях, знайдено кров людини. При встановленні групової належності крові у слідах на речових доказах за ізосерелогічною еритроцитарною с истемою АВО у об. №№1-15 знайдений антиген Н , а у об. №№1,2 , 589121314- і ізогемаглютиніни анти-А анти-В . Антигени А і Б у об№№1-15 не виявлені. Таким чином , у об.№№1-15 встановлена група крові О з ізогемаглютинінами анти-А анти -В . Дана група крові влстива потерпілому ОСОБА_10 і могла походити від нього. Невиявлення у об.№№1-15 антигену А дозволяє виключити можливість походження крові у цих слідах від підозрюваного ОСОБА_5 .

Як вбачається з висновку експерта №398 від 26.08.2022 року судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , встановлено, що на основі викладених даних судово-медичного дослідження трупа громадянина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , приймаючи до уваги дані додаткових лабораторних досліджень, згідно з питаннями, поставленими на вирішення експерту, експерт прийшов до підсумку, що смерть громадянина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала внаслідок поєднаної тупої травми голови та грудної клітки множинних переломів кісток основи та склепіння черепа, субарахноїдального крововиливу , забою головного мозку , множинних переломів ребер з обох сторін з розривами костальної плеври на рівні переломів , забою легенів серцевої сорочки з розвитком травматичного набряку набухання та здавлення головного мозку, травматичного плевро-пульмонального та гіповолемічного шоку , які виявилися безпосередньою причиною його смерті. Дана причина смерті підтверджується виявленням при судово-медичному дослідженні трупа прижиттєвих травматичних ушкоджень, шокових змін легенів та нирок, а також підтверджується даними судово-гістологічного дослідження внутрішніх органів.

Приймаючи до уваги умови зовнішнього середовища, в якому знаходився труп, та характер трупних змін, можна допустити, що від моменту настання смерті і до моменту судово-медичного дослідження трупа громадянина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , пройшло біля 36 годин. Як встановлено з висновку експерта при судово-медичному дослідженні трупа громадянина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено тілесні ушкодження у вигляді : синців на передньо-зовнішній поверхні правого плеча, на рівні плечового суглобу справа по зовнішній поверхні, на передній поверхні грудної клітки на рівні тіла груднини з переходом вправо та тильної поверхні правої кисті; забійних ран в чоло-надбрівній ділянці зліва; по ходу хвостової частини правої брови; в завушній ділянці справа; в тім`яній ділянці голови справа; в чоловій ділянці зліва від серединної лінії, в чоло-тім`яній ділянці зліва; у виличній ділянці зліва; в потиличній ділянці голови справа; крововиливів у м`які тканини голови на рівні вказаних ран; на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу; гематом на повіках обох очей, справа з переходом на виличну та підочну ділянки; синців на передньо-зовнішній поверхні правого плеча у середній третині; на передній поверхні грудної клітки на рівні тіла грудини з переходом вправо; на тильній поверхні правої кисті; саден на спинці носа та міжбрівній ділянці, а також на кінчику носа; в підочній області справа; на мочці правого вуха; передвушній ділянці справа; на рівні кута нижньої щелепи справа; в підвушній ділянці зліва; в ділянці бороди зліва; в ділянці бороди по центру; на підборідді по центру; на передній поверхні грудної клітки по центру; на передній поверхні грудної клітки на рівні 6-го грудинно-реберного зчленування; на рівні 7-го ребра справа по передньо-пі дпахвинній лінії; на рівні 8-го ребра зліва по передньо-ключичній лінії; в області правого надпліччя; на задньо-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу; закритого перелому кісток та хрящів носа; переломів ребер зліва: 10-го по лопатковій лінії з крововиливом у м`які тканини. 3,4,5,6,7,8-го по середньо-ключичній лінії з крововиливами в м`які навколишні тканини та множинними розривами ко стальної плеври на рівні переломів. Поперечного перелому грудини на рівні 3-го грудного реберного зчленування з крововиливом у м`які тканини; перелому зовнішньої кісткової пластинки правої тім`яної кістки; множинних переломів кісток основи черепа.

З вказаного вище висновку експерта вбачається, що вказані тілесні ушкодження виникли від дії обмеженої поверхні тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, якими можуть бути затиснуті в кулак руки, та обуті ноги сторонньої людини, або інші тупі тверді предмети з обмеженою травмуючою поверхнею. Можливість виникнення тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту виключена. Однозначно визначити положення тіла гр. ОСОБА_7 на момент спричинення тілесних ушкоджень не представляється можливим, але з врахуванням тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, найбільш імовірно, останній міг знаходитися у горизонтальному, або близькому до такого положення тіла.. Синці, гематоми та садна, стосовно живих осіб, мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, є прижиттєвими і не знаходяться в причино- наслідковому зв`язку із безпосередньою причиною настанням смерті. Забійна рана лівого ліктьового суглобу, закритий перелом кісток та хрящів носа, стосовно живих осіб, згідно п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я і не знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з безпосередньою причиною настання смерті.

Виявлені на тілі ОСОБА_7 множинні забійні рани голови, переломи кісток основи та склепіння черепа, субарахноїдальні крововиливи, забій головного мозку, множинні переломи ребер з розривами костальної плеври, стосовно живих осіб, згідно п.2.1.3. (б.в.л.) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються, як тяжкі тілесні ушкодження, яка такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення і знаходяться в прямому причинно- наслідковому зв`язку із безпосередньою причиною настання смерті.

В ході досудового розслідування було проведено слідчий експеримент з підозрюваним гр. ОСОБА_5 , який відобразив подію, яка мала місце у ніч з 24.08.2022року на 25.08.2022р. по факту вбивства гр. ОСОБА_7 . Вказана слідча дія була відображена в протоколі від 09.11.2022 року, зафіксована на відеокамеру. Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_5 вказував про події, які мали місце за адресою АДРЕСА_2 , ввечері з 24.08.2022року на 25.08.2023року, вказуючи , що останній прийшов під вечір до гр. ОСОБА_7 щоб допомогти перевантажити дрова із придорожньої частини на територію домоволодіння. Вказав, що потерпілий вже був у стані алкогольного спяніння і під час спілкування ОСОБА_7 пригостив його вином домашнього виробництва, після чого, сказав щоб вони йшли перевезти дрова, на що ОСОБА_5 повідомив що уже пізно і він виснажений, однак , ОСОБА_7 обурився і обізвавши додав що дрова "сьогодні" мають бути перевантажені. Після чого вийшли на подвіря де під час словесного конфлікту обурений ОСОБА_7 розпочав бійку та наніс йому удари кулаками, після чого ОСОБА_5 на землі біля фасаду будинку знайшов дерев`яний брусок та взяв у руки і повторював ОСОБА_7 щоб перенесли на наступний днь роботу, проте останній не зупинявся та продовжував агресивно розмахувати руками після чого він наніс дервяним бруском удари в облсть голови, один удар в передню частину голови та зрозумівши, що це не зупинило ОСОБА_7 , наніс ще один удар по голові ОСОБА_7 , після чого останній впав на землю. Вказав , що намагався втекти з території через інший вихід, проте, такий був закритий . У той час ОСОБА_11 піднявся та побіг , після чого, ОСОБА_5 неподалік вхідних дверей , які були зачинені , діств із землі дерев`яну палку розміром 1.5 м. та наніс третій удар, в частину голови ОСОБА_7 та надалі останній направвся за ним і наніс удари кулаками в облсть голови і тоді ОСОБА_5 підняв із землі той самий деревяний брусок та наніс четвертий удар по голові ОСОБА_12 після чого той впав біля входу до будинку та почав викрикувати нецензурні слова . ОСОБА_13 вказав , що зайшов до будинку випити каву і коли повернувся на пдвір`я то побачив що ОСОБА_7 не ухається та трохи охолов, після чого, взяв останнього та перетягнув до розкладного ліжка, під верандою та повідомив сестрі, щоб вона зателефонувала до працівників поліції.

Як встановлено з висновку експерта Ужгородського районного відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_14 №398 від 26.08.2022 року трупа громадянина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що на вирішення експерту були поставлені слідуючі питання : Чи могли бути спричинені тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 його ж власною рукою або ж в результаті падіння з висоти власного росту , удару об якийсь предмет ? Чи могли бути заподіяні тілесні ушкодження у громадянина ОСОБА_7 рукою людини ( затиснутою в кулак , який небудь предмет чи обутою ногою? Яка давність виникнення заподіяних тілесних ушкоджень у громадянина ОСОБА_7 і чи включається в строк (час) пригоди , що відбувалася (мала місце) 24.08.2022року ?Чи були небезпечними для життя громадянина ОСОБА_7 на момент настання тілесні ушкодження ?

Згідно підсумку вказаного вище висновку експерта встановлено, що: на тілі ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження у вигляді: синців на передньо-зовнішній поверхні правого плеча, на рівні плечового суглобу справа по зовнішній поверхні, на передній поверхні грудної клітки на рівні тіла груднини з переходом вправо та тильної поверхні правої кисті; забійних ран в чоло-надбрівній ділянці зліва; по ходу хвостової частини правої брови; в завушній ділянці справа; в тім`яній ділянці голови справа; в чоловій ділянці зліва від серединної лінії, в чоло-тім`яній ділянці зліва; у виличній ділянці зліва; в потиличній ділянці голови справа; крововиливів у м`які тканини голови на рівні вказаних ран; на зовнішній поверхні лівого ліктьового суглобу; гематом на повіках обох очей, справа з переходом на виличну та підочну ділянки; синців на передньо-зовнішній поверхні правого плеча у середній третині; на передній поверхні грудної клітки на рівні тіла грудини з переходом вправо; на тильній поверхні правої кисті; саден на спинці носа та міжбрівній ділянці, а також на кінчику носа; в підочній області справа; на мочці правого вуха; передвушній ділянці справа; на рівні кута нижньої щелепи справа; в підвушній ділянці зліва; в ділянці бороди зліва; в ділянці бороди по центру; на підборідді по центру; на передній поверхні грудної клітки по центру; на передній поверхні грудної клітки на рівні 6-го грудинно-реберного зчленування; на рівні 7-го ребра справа по передньо-пі дпахвинній лінії; на рівні 8-го ребра зліва по передньо-ключичній лінії; в області правого надпліччя; на задньо-зовнішній поверхні правого ліктьового суглобу; закритого перелому кісток та хрящів носа; переломів ребер зліва: 10-го по лопатковій лінії з крововиливом у м`які тканини. 3,4,5,6,7,8-го по середньо-ключичній лінії з крововиливами в м`які навколишні тканини та множинними розривами ко стальної плеври на рівні переломів. Поперечного перелому грудини на рівні 3-го грудного реберного зчленування з крововиливом у м`які тканини; перелому зовнішньої кісткової пластинки правої тім`яної кістки; множинних переломів кісток основи черепа. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії обмеженої поверхні тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, якими можуть бути затиснуті в кулак руки, та обуті ноги сторонньої людини, або інші тупі тверді предмети з обмеженою травмуючою поверхнею. Можливість виникнення тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту виключена. Однозначно визначити положення тіла гр. ОСОБА_7 на момент спричинення тілесних ушкоджень не представляється можливим, але з врахуванням тяжкості спричинених тілесних ушкоджень, найбільш імовірно, останній міг знаходитися у горизонтальному, або близькому до такого положення тіла. По давності виникнення всі вказані тілесні ушкодження можуть вкладатися в дату події яка мала місце 24.08.2022р. Синці, гематоми та садна, стосовно живих осіб, мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою згідно п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, є прижиттєвими і не знаходяться в причино- наслідковому зв`язку із безпосередньою причиною настанням смерті.

Як встановлено в судовому засіданні згідно вказаного вище висновку експерта , що виявлені у ОСОБА_7 множинні забійні рани голови, переломи кісток основи та склепіння черепа, субарахноїдальні крововиливи, забій головного мозку, множинні переломи ребер з розривами костальної плеври, стосовно живих осіб, згідно п.2.1.3. (б.в.л.) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються , як тяжкі тілесні ушкодження, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення і знаходяться в прямому причинно- наслідковому зв`язку із безпосередньою причиною настання смерті.

При судово токсикологічному дослідженні крові від трупа гр. ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт в концентрації - 2,23%, в сечі виявлено етиловий спирт в концентрації -3,17% . Дана концентрація алкоголю в крові осіб відноситься до середнього ступеня алкогольного сп`яніння .

На основі викладених даних судово-медичного дослідження трупа громадянина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , приймаючи до уваги дані додаткових лабораторних досліджень, згідно з питаннями, поставленими на вирішення експерту, експерт прийшов до підсумку: що виявлені у ОСОБА_7 множинні забійні рани голови, переломи кісток основи та склепіння черепа, субарахноїдальні крововиливи, забій головного мозку, множинні переломи ребер з розривами костальної плеври, стосовно живих осіб, згідно п.2.1.3. (б.в.л.) «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються , як тяжкі тілесні ушкодження, як такі, що небезпечні для життя в момент їх спричинення і знаходяться в прямому причинно- наслідковому зв`язку із безпосередньою причиною настання смерті..

Оцінюючи наведені висновки експерта, суд виходить з насупного .

Висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи. Висновок повинен ґрунтуватися на відомостях, які експерт сприймав безпосередньо або вони стали йому відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження. Експерт дає висновок від свого імені і несе за нього особисту відповідальність. Висновок експерта не може ґрунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими. Експерт, який дає висновок щодо психічного стану підозрюваного, обвинуваченого, не має права стверджувати у висновку, чи мав підозрюваний, обвинувачений такий психічний стан, який становить елемент кримінального правопорушення або елемент, що виключає відповідальність за кримінальне правопорушення. Висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку (ст. 101ч.ч.1,3,5,6,10 КПК України).

Згідно протоколу медичного освідчення для встановлення факту вживання алкоголя та стану сп`яніння № 1077 від 25.08.2022р. ОСОБА_5 25.08.2022 року о 11 год. 00хв. перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, стан неускладнений. Алкотест о 11 год.00 хв.- 1.61 проміле .

Як встановлено в судовому засіданні, згідно висновку судово-психіатричного експерта КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м.Берегово» ЗОР №210 від 27.10.2022 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6 , в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час. Тимчасовий розлад психічної діяльності у ОСОБА_5 в період часу, який відноситься до інкримінованого йому діяння, виключається повністю, так як у матеріалах кримінального провадження відсутні вказівки на наявність у освідчуваного, період часу який відноситься інкримінованого йому діяння, ознак порушеної свідомості, галюцинаторно маячних переживань, психомоторного збудження. Свої дії представляє, як самозахист , пояснює, що раніше також у нього виникали сварки з ОСОБА_7 . Ознак алкогольної чи наркотичної залежності ОСОБА_5 не виявляє.Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 не потребує.

Відповідно до висновку експерта Ужгородького районного відділення судово-медичної експертизи ОСОБА_15 за № 282, яка розпочата 26.08.2022р та завершена 14.09.2022року встановлено, що на момент проведення судово-медичного обстеження, на тілі гр. ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді : синці на шкірних покривах обличчя та тулубу, перелом 7,8,10 ребер зліва та вищевказані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок дії тупих, твердих предметів по ударному механізму дії, яким могли бути руки сторонньої людини, не виключена можливість з подальшим падінням з висоти власного зросту , як при наданні йому прискорення так і без такого. Встановлено,що по давності виникнення, вище вказані тілесні ушкодження, враховуючи їх анатомо- морфологічні особливості, вкладаються в час події, яка мала місце 24.08.2022 року і могли виникнути при обставинах на які вказує ОСОБА_5 . На момент отримання, вищеказані тілесні ушкодження виявлені у гр. ОСОБА_5 не були небезпечними для його життя і здоров`я.

Проведені судово-медичні та судові молекулярно-генетичні експеризи дали відповідь про характер, ступінь тяжкості та механізм заподіяних ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, характеристику знаряддя злочину, а також причину смерті потерпілого ОСОБА_7 ..

Використання ОСОБА_5 , як знаряддя для вбивства потерпілого ОСОБА_7 , дерев`яного предмету, вилученого в ході огляду місця події, підтверджено також й самими показами обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні.

У відповідності до пункту 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 62 Конституції України, статті 17 КПК України кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено відповідно до закону; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» роз`яснено, що обвинувальний ухил при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного є неприпустимим, коли зібрані у справі докази не підтверджують обвинувачення та всі можливості збирання додаткових доказів вичерпано, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок. У справі «Барбера, Мессегу і Хабардо» проти Іспанії» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини, рішення якого застосовуються судами як джерело права на виконання статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006, підкреслив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, повинні відповідати вимогам достатності та переконливості, а в справах «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Відповідно до ст. 368 ч. 1 п.п. 1-3 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчинені цього кримінального правопорушення.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою, суд має керуватися стандартом доведення (стандартом переконання), визначеним ст. 17 ч. 2, 4 КПК України.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Згідно у п. 54 справи «Лопатін і Медведський проти України» (заяви №№ 2278/03 та 6222/03) зазначено, що при оцінці доказів Суд застосовує стандарт оцінки доказів «поза розумним сумнівом». Такі докази можуть випливати з співіснування достатньо сильних, чітких і послідовних умовиводів або схожих неспростовних припущень стосовно фактів.

Водночас, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Орган досудового розслідування кваліфікував дії ОСОБА_5 як: вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 115 КК України характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідками у вигляді смерті людини, причинного зв`язку між зазначеним дією і наслідками. Вбивство має місце тільки тоді, коли діяння винного було безпосередньо спрямоване на позбавлення життя іншої людини, але злочинний умисел (смерть) може настати з причин, незалежних від волі винного. Вбивство може бути вчинено лише при наявності прямого умислу на позбавлення життя потерпілого. Якщо такий умисел не встановлено, то вчинене необхідно кваліфікувати за наслідками, які настали.

Суб`єктивна сторона умисного вбивства характеризується виною у формі умислу.

Відповідно до ст. 115 КК України при відмежуванні умисного вбивства від умисного вбивства вчиненого у стані сильного душевного хвилювання слід приймати до уваги суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а саме, коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання, або з непрямим умислом - коли винний, хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання. Питання про умисел слід вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, а саме спосіб, знаряддя злочину, кількість, локалізація, характер поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Якщо такий факт не встановлений, умисне вбивство відсутнє, а вчинене належить кваліфікувати за наслідками, що настали, а саме на заподіяння умисного вбивства, вчиненого в стані сильного душевного хвилювання (в стані афекту), що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства, систематичного знущання або тяжкої образи з боку потерпілого.

Окрім типових елементів складу умисного вбивства, цьому злочину притаманні такі особливі компоненти об`єктивної сторони, як час та обстановка, а також специфічний характер умислу - раптовий, афектований.

Характерною рисою афектованого наміру є те, що він виникає під безперервним, дедалі зростаючим до критичної межі хвилювання тиском емоцій, й у цьому сенсі він (намір) набуває змушеного характеру. Своєрідно змінюючи свідомість і переломлюючи волю винної особи, стан афекту «спонукає» її розв`язувати проблему і конфліктну ситуацію.

З огляду на положення ст.24 КК прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Тобто, підставою розмежування двох видів умислу є те, що при прямому умислі винувата особа бажає настання суспільно небезпечних наслідків, а при непрямому виявляє байдужість до таких наслідків, не бажає, але свідомо припускає настання суспільно небезпечних наслідків.

Свідомість при непрямому умислі є аналогічною свідомості в умислі прямому. І в цьому разі свідомість особи включає розуміння всіх фактичних обставин, що характеризують об`єктивні ознаки конкретного складу злочину, в тому числі характеру і значення об`єкта і предмета посягання, характеру дії і бездіяльності, а також місця, часу, способу їх вчинення та ін. Вона також містить розуміння суспільної небезпечності, шкідливості свого діяння і його наслідків.

При цьому, згідно висновку судово-психіатричного експерта, на час вчинення ОСОБА_5 інкримінованого йому діяння , він психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим чи іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, перебував у стані алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно ч. 10 ст. 101 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку, що стороною обвинувачення не було виконано.

Відповідно до ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і особа, яка провадить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдують обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Визначаючи форму вини, якою характеризується позбавлення життя потерпілого, судам необхідно виходити з обставин, встановлених під час кримінального провадження, зокрема: характеру дій обвинуваченого, внаслідок яких потерпілого позбавлено життя; обстановки, яка передувала вчиненню злочину, знаряддя злочину; локалізації тілесних ушкоджень; поведінки обвинуваченого стосовно потерпілого до та після вчинення злочину.

При цьому, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Частина 1 статті 115 КК України встановлює кримінальну відповідальність за вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Однак, як зазначено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК.

Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_7 24.08.2022 року разом вживали спиртні напої та під час події перебували у стані алкогольного сп`яніння. При цьому , потерпілий ОСОБА_7 перебував в стані середнього ступеня алкогольного сп`яніння.

Таку поведінку і покази обвинуваченого ОСОБА_5 суд розцінює, як намір уникнути відповідальності за вчинене.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на момент спричинення ударів дерев`яним бруском в область голови , обличчя та тулуба потерпілому ОСОБА_7 , тобто, у життєво важливі органи, які призвели до тяжких тілесних ушкоджень, та такі були небезпечні для життя в момент їх спричинення, внаслідок чого, останній помер на місці події, усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, в силу свого життєвого досвіду, та, як осудна особа, свідомо припускав настання суспільно небезпечних наслідків.

В судовому засіданні ОСОБА_5 пояснював, що характер тимчасових робіт, якими заробляє на своє життя, пов`язане зокрема і допомогою по господарству сусідам, складанням та перевезенням дерев`яних дров з використання і робочого інструмента, тобто, обвинувачений в повній мірі розумів характер та наслідки заподіяння ушкоджень в результаті нанесення дерев`яними брусками ударів по голові та тулубу потерпілого, тим більше, у життєво важливі органи.

Посилання обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні на відсутність умислу заподіяти смерть потерпілому та його твердження про те, що він захищався від протиправних дій ОСОБА_7 та мав умисел тільки на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, є такими, що суперечать іншим, зібраним у справі доказам, є способом захисту й обумовлені намаганням уникнути відповідальності та покарання за фактично вчинений ним злочин, а також спростовуються самим характером дій обвинуваченого, який наніс поранення дерев`яним бруском в область голови та обличчя потерпілому ОСОБА_7 , а саме : було заподіяно забійні рани в чоло-надбрівній ділянці зліва по ходу, частини правої брови , в тім`яну ділянку голови справа в чолову ділянку зліва від серединної лінії в чоло-тім`яну ділянку зліва , у виличну ділянку зліва та в потиличну ділянку голови , в ділянку правого плеча , заподіяно перелом зовнішньої кісткової пластинки правої тім`яної кістки, множинні переломи кісток основи черепа, тобто, у життєво важливі органи, які призвели до тяжких тілесних ушкоджень, внаслідок чого, останній помер на місці події, також поведінкою та характеристикою потерпілого, а саме вербальні висловлювання, що підтверджуються показами самого обвинуваченого, постійні сварки між обвинуваченим та потерпілим, що підтверджується показами свідка ОСОБА_8 , допитаної в судовому засіданні, тому, на думку суду, зазначені дії свідчать про наявність у ОСОБА_5 непрямого умислу саме на вбивство ОСОБА_7 , який виник раптово в обопільній сварці.

На підставі досліджених доказів суд вважає, що в обвинуваченого ОСОБА_5 був мотив для вчинення умисного вбивства, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілим ОСОБА_7 , враховуючи, що обвинувачений вказував в судовому засіданні, що сварки між ним та потерпілим виникали постійно, та в момент сварки потерпілий намагався вдарити обвинуваченого, вказуючи, що всіх вб`є, а згідно показів свідка ОСОБА_8 потерпілий був агресивним, в ході обопільної сварки, взявши з землі дерев`яний брусок, обвинувачений наніс умисно потерпілому ОСОБА_7 значну кількість тяжких тілесних ушкоджень в область голови та обличчі у життєво важливі органи, що були небезпечні для життя в момент їх спричинення , і від отримання яких ОСОБА_7 помер на місці, тим самим виявляючи байдужість до таких наслідків, не бажаючи, але свідомо припускаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті людини.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 в частині заперечення винуватості щодо вбивства ОСОБА_7 спростовуються матеріалами справи і його вина у вчиненні злочину повністю доведена дослідженими в сукупності та належно оціненими в судовому засіданні доказами, які узгоджується між собою, відповідають судово-медичним даним, показам свідка, а тому, відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначені вище докази по справі зібрані відповідно до вимог кримінально-процесуального закону, вони є допустимими, та такими, що в їх сукупності безпосередньо вказують на вчинення обвинуваченим діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення, відповідають показанням допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , письмовими та речовим доказами по справі.

Обвинувачений ОСОБА_5 не підтверджував наявність у нього умислу саме на вбивство потерпілого, показав про те, що не хотів смерті потерпілого, проте, в ході судового розгляду дані твердження обвинуваченого щодо відсутності умислу на вбивство потерпілого та відсутності його вини у вчиненні кримінального правопорушення в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження, та спростовуються сукупністю досліджених судом доказів.

В даному провадженні, судом не встановлено підстав для необхідної оборони, невідкладної необхідності в заподіянні шкоди потерпілому ОСОБА_7 при встановлених судом обставинах, за яких були нанесені удари потерпілому.

Ці обставини в поєднанні з іншими об`єктивними даними справи: характером взаємин між потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які передували злочину, між якими і раніше виникали конфлікти, що підтверджується показами свідка; віком та станом алкогольного сп`яніння обвинуваченого та потерпілого; характером, локалізацією та механізмом спричинення тілесних ушкоджень, свідчать, що ОСОБА_5 усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і свідомо припускав їх настання, діяв з непрямим умислом на позбавлення життя потерпілого ОСОБА_7 .

Водночас, суд зазначає, що за нормативно-правовим визначенням умисне вбивство з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, з наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. При цьому якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

При цьому, умисне вбивство може бути вчинене з прямим умислом, коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання, або з непрямим умислом - коли винний хоча і не бажає смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання. Тобто, вбивство, яке було наслідком дії особи, котра хоча й не ставила собі за мету позбавлення життя, але байдуже ставилася до такого наслідку, можливість якого вона свідомо допускала, має кваліфікуватися як умисне вбивство.

З врахуванням наведеного вище, суд дійшов переконливого висновку, що обвинувачений ОСОБА_5 , заподіюючи тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_16 за встановлених судом обставин, розумів можливі негативні наслідки своїх дій, у тому числі й ті, що фактично настали. Обвинувачений, завдаючи удари важким дерев`яним бруском у життєво важливі органи в область голови , обличчя та тулубу потерпілого, усвідомлював небезпечний характер своїх дій, що вони таким чином посягають на життя ОСОБА_7 , передбачав, що наслідками таких дій може стати смерть останнього.

Таким чином, з обставин розглянутого кримінального провадження вбачається, що обвинувачений, хоча і прямо не бажав смерті потерпілого, але передбачав, що завдаючи удар важким дерев`яним предметом - бруском в область голови, обличчя та тулубу потерпілого, свідомо допускав настання таких наслідків смерть потерпілого, тобто, його дії свідчать фактично про вчинення умисного вбивства потерпілого з непрямим умислом.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом України у постанові від 30 жовтня 2014 року по справі № 5-11кс14.

При наведених вище обставинах, суд дійшов висновку, що оскільки настання смерті ОСОБА_7 охоплювалося умислом обвинуваченого, то його дії не можуть бути кваліфіковані, як заподіяння тяжкого тілесного ушкодження потерпілому, що спричинило його смерть.

Крім цього, не є слушними доводи сторони захисту, що ОСОБА_5 наніс тільки кілька ударів дерев`яним бруском , а тому , відсутній умисел на вбивство потерпілого, з огляду на те, що потерпілий від отриманих травм помер на місці події одразу. Та обставина, що смерть потерпілого настала через кілька ударів дерев`яним бруском та нанесено такі травми внаслідок того, що обвинувачений мав намір захищатись та підняв з землі дерев`яний брусок, а потерпілий почав сварку, не свідчить про відсутність умислу на вбивство, оскільки, зазначені дії ОСОБА_5 під час заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій особі, свідчать про умисел на умисне вбивство, а саме на те, що ОСОБА_5 усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, незважаючи на те , що ОСОБА_7 після нанесених йому ударів впав на землю, а обвинувачений в подальшому продовжував завдавати потерпілому удари дерев`яним бруском , усвідомлював небезпечний характер своїх дій, що вони таким чином посягають на життя ОСОБА_7 , та передбачав, що наслідками таких дій може стати смерть останнього.

Як встановлено в судовому засіданні, тілесних ушкоджень, які могли б загрожувати життю ОСОБА_5 , в останнього виявлено не було.

Враховуючи заподіяння ОСОБА_5 ударів дерев`яним предметом - бруском, в область розташування життєво-важливих органів потерпілого ОСОБА_7 , спосіб заподіяння тілесних ушкоджень, а також їх кількість, свідчить про те, що обвинувачений мав саме непрямий умисел на вбивство потерпілого.

Згідно зі ст. 85 КПК належними також є докази, які прямо чи непрямо підтверджують достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

При цьому, чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Навпаки, ст. 94 КПК визначає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Суд, за наявності наданих стороною обвинувачення доказів по інкримінованому йому кримінальному правопорушенню за ч. 1 ст. 115 КК України, дає суду для висновку поза розумним сумнівом, що ОСОБА_5 мав умисел на вбивство потерпілого.

В частині першій статті 337 КПК України унормовано проведення судового розгляду лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, при цьому, за змістом статті 370 КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України.

Таким чином, всі досліджені судом у судовому засіданні докази, жодним чином не спростували обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_5 за ч.1 ст. 115 КК України.

Враховуючи вище викладене, суд, заслухавши учасників провадження, свідка та дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 115 КК України, які виразились у вбивстві, тобто, в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, кваліфіковані вірно.

Судом досліджені характеризуючи дані обвинуваченого ОСОБА_5 , який за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 в порядку ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Вивченням відомостей щодо особи обвинуваченого, встановлено, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

На обліках у лікарів-спеціалістів обвинувачений не перебуває, відповідно до висновку судової психіатричної експертизи на час вчинення злочину , міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

За адресою місця проживання зареєстрований та проживає один та сім`ї немає.

Згідно з характеристикою, наданою за місцем проживання, за період проживання в АДРЕСА_1 скарги на обвинуваченого не надходили.

Судом враховано, що обвинувачений на обліку в диспансерах міста не перебуває, скоїв зазначений злочин у стані алкогольного сп`яніння.

За змістом ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше не судимий , не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному кабінетах, його поведінку до і після вчинення кримінального правопорушення, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

З урахуванням наведеного, суд реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, так, як його виправлення та перевиховання неможливо без ізоляції від суспільства, і саме таке покарання є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів. Суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст.69 КК України.

Строк відбуття покарання обвинуваченому слід рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 25 серпня 2022 року з 13 години 28 хвлин.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без змін, зарахувавши в строк відбування покарання період його перебування в умовах тримання під вартою.

Цивільний позов представником потерпілого ОСОБА_4 не заявлено.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні слід покласти на обвинуваченого в порядку ст.ст. 118-126 КПК України

Долю речових доказів слід вирішити згідно ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити покарання у виді 7 (семи) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 25 серпня 2022 року. з 13 години 28 хвилини.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до вступу вироку в законну силу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Скасувати арешт накладений на тимчасово вилучене майно згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 26.08.2022року у справі № 308/11151/22 (1-кс/308/3472/22).

Речові докази по справі : змив РБК №2 , що упаковано до спец. пакету , змив РБК зі сходів , що упаковано до спец.пакету, три фрагменти черепиці зі слідами РБК, що схожі на відбитки низу взуття, скатертина зі слідами РБК , чоловічі капці чорного кольору 39/40 зі слідами РБК, штани сірого кольору зі слідами речовини бурого кольору, предмет схожий на залізний ключ з маркуванням 22 за слідами РБК; які було вилучено та упаковано до крафтових конвертів НПУ з підписами учасників, дерев`яна палиця довжиною 1,5 м зі слідами РБК; дерев`яний брусок зі слідами РБК розмірами заввишки близько 78 сантиметрів, ширина близько 6 сантиметрів; які обгорнуто паперовими конвертами НПУ та скріплено биркою з підписами учасників; фрагменти черепиці зі слідами РБК, які вилучено та упаковано до картонної коробки, до якої прикріплено бирку з підписами учасників , після набрання вироком законної сили знищити.

Вилучені під час огляду місця події від 25.08.2022року мобільний телефон марки «Samsung», що упаковано до спец, пакету НПУ серія INP №1016000 з підписами учасників та мобільний телефон марки «Bravis;», що вилучено та упаковано до спец, пакету НПУ серія INP №1015999 з підписами учасників повернути власнику .

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні - вартість проведеної біологічної експертизи, зідно довідки Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 10.01.2023 р. у сумі 4337,83 ( чотири тисячі триста тридцять сім гривень 83 коп.) грн. , вартість проведеної біологічної експертизи зідно довідки Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 23.01.2023 р. у сумі 4257,55 ( чотири тисячі двісті п`ятдесят сім гривень 55 коп.) грн., вартість проведеної біологічної експертизи зідно довідки Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 25.01.2023 р. у сумі 10875,95 грн ( десять тисяч вісімсот сімдесят п`ять гривень 95 коп.) грн. , вартість проведеної біологічної експертизи згідно довідки Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 31.01.2023 р. у сумі 8684,79 ( вісім тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні 79 коп.) грн. стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений, до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1