Провадження № 1-кс/947/8614/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000585, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000585 від 06.04.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, 05.04.2023 до слідчого управління ГУНП в Одеській області надійшли матеріали правоохоронних органів, про те що отримано інформацію щодо групи осіб, які в умовах воєнного стану за грошову винагороду організували незаконний перетин державного кордону України на території Одеської області осіб чоловічої статі, які підлягають мобілізації.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , якого 30.04.2023 затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 01.05.2023 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Крім того, зметою перевірки інформації щодо причетності інших осіб до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, працівниками Державної прикордонної служби України та Управління СБУ в Одеській області на доручення слідчого в порядку ст. 40 КПК України надано інформацію щодо можливої причетності до вказаного злочину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і має всі можливості продовжувати здійснювати протиправну діяльність.

Так, на теперішній час встановлено, що ОСОБА_6 мешкає у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , яке згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

04.07.2023 старшим слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме за місцем мешкання ОСОБА_6 , в ході якого останній добровільно видав свій мобільний телефон марки «iPhone 11», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , який упаковано до спец. пакету №WAR0042671 (при цьому ОСОБА_6 відмовився надавати будь-які паролі розблокування зазначеного мобільного телефону).

Вказане вилучене майно є речовими доказами, які відносяться до речей, які імовірно містять відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема підтвердження факту організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а також зв`язки ОСОБА_6 з іншими фігурантами кримінального провадження, у зв`язку з чим відповідно до ст.98 КПК України, на підставі винесеної постанови від 04.07.2023 року вилучене майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчий звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий на адресу суду направив заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити, розглянути у його відсутності та вказав, що власник вилученого майна повідомлений належним чином про дату та час розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку, майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є підстави вважати, що воно було знаряддям його вчинення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 04.07.2023 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000585, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 04.07.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 ,а саме на: мобільний телефон марки «iPhone 11», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Згідно з ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1