ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1113/23 Справа № 175/1769/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000054 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2023 року про задоволення клопотання дізнавача та накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2023 року, було задоволено клопотання дізнавача сектору дізнання ВП №8 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Слобожанської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_9 про накладення арешту на майно.

Накладено арешт на речові докази у кримінальному проваджені №0000054, шляхом заборони обмеженням права користування, розпорядження та відчуження майна, вилученим в ході огляду місця події від 11.04.2023 р. на блок-посту, що розташований за межами населеного пункту АДРЕСА_1 , а саме: на транспортний засіб ГАЗ 33021 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_10 , із вмістом металобрухту, а також платформу електронних вагів та електронне табло до неї.

Рішення суду обґрунтовано тим, що слідчим доведено, наявність достатніх підстав вважати, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України і є речовим доказом у кримінальному провадженні, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для його арешту з метою збереження речових доказів.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання дізнавача.

Просив визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними, про наявність оскаржуваної ухвали слідчого судді апелянт дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішення.

Вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою.

На думку апелянта, слідчий суддя розглянув клопотання поверхнево.

Вказаний металобрухт був призначений для власного використання та для власних потреб ОСОБА_7 , які не пов`язані із незаконним оборотом металобрухту.

На думку апелянта, слідчий суддя не врахував того, що слідчі дії та дії органів дізнання є незаконними.

Арештоване майно не є предметом кримінального правопорушення чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Вказаний транспортний засоби не є одержаним внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або доходами від них.

Крім того, на думку апелянта слідчим суддею не враховано факт відсутності достатніх підстав для накладення арешту на зазначене майно.

Адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини не явки суду не повідомив.

Заслухавши суддю-доповідача, думку адвоката, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого висновку.

Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, зважаючи на те, що її постановлено без виклику власника вилученого майна, або його представника, про існування якої адвокату стало відомо 24.04.2023 року, а тому, враховуючи необхідність часу для складання апеляційної скарги, колегія суддів вважає причини пропуску строку поважними, тому з метою забезпечення доступу до правосуддя строк на оскарження необхідно поновити.

Доводи апеляції адвоката щодо необґрунтованості і невідповідності висновків оскаржуваної ухвали фактичним обставинам є слушними з огляду на таке.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, та таким в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначеним вимогам ухвала слідчого судді про накладення арешту не відповідає.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України, арешт майна є окремим видом заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Норми, наведені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що в даному провадженні слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про задоволення клопотання накладення арешту на майно, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що сектором дізнання ВП №8 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 12.04.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2023 приблизно 19:30 годині на блокпосту, що розташований за межами населеного пункту смт. Обухівка Дніпровського району Дніпропетровської області працівниками ВРПП ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області зупинено транспортний засіб ГАЗ 33021 СПГ, д.н.з НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив брухт чорного металу без відповідних документів та ваги, чим порушив порядок здійснення операцій з металобрухтом без дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

11.04.2023 у період часу з 21:04 год. по 21:34 год. дізнавачем СД ВП №8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, за участю двох понятих, проведено огляд місця події а саме території блок-посту, що розташований за межами населеного пункту смт. Обухівка, автодороги Н-31 сполученням «Дніпро-Кобиляки-Решитилівка», 26 км, де розташований транспортний засіб ГАЗ 33021 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 , бортовий тентований. Водій вказаного автомобіля ОСОБА_11 повідомив, що перевозить в кузові метал та пред`явив для огляду кузов автомобіля, який на момент огляду повністю заповнений брухтом чорного металу. Також під час огляду виявлено платформу від електронних вагів. При подальшому огляді даного транспортного засобу, в салоні авто під пасажирським сидінням виявлено обрізну машинку (болгарки) та електронне табло від платформи до вагів.

В ході огляду місця події транспортний засіб ГАЗ 33021 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 із вмістом металобрухту, а також платформу електронних вагів та електронне табло до неї вилучено та поміщено на території ВП № 8 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. В.Сухомлинського, 38, смт. Слобожанське, Дніпровський район, Дніпропетровська область.

12.04.2023 дізнавачем винесено відповідну постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000054, якою визнано речовими доказами вилучені 11.04.2023 в ході проведеного огляду місця події транспортний засіб ГАЗ 33021 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 із вмістом металобрухту а також платформу електронних вагів та електронне табло до неї.

Так, вилучене в ході огляду 11.04.2023 майно, є предметом кримінального правопорушення, а отже містить сліди кримінального правопорушення та відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Тобто, із вищевказаного вбачається, що наразі органом досудового розслідування здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000054 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України.

Так, кримінальна відповідальність за вказаною статтею КК України настає за здійснення заготівлі металобрухту, переробки брухту кольорових і чорних металів фізичними особами без дотримання вимог законодавства щодо державної реєстрації як суб`єкта господарювання, організація незаконних пунктів прийому, схову та збуту металобрухту.

Предметом вказаного кримінального правопорушення є брухт кольорових і чорних металів (металобрухт).

У зв`язку із вказаним, колегія суддів вважає, що на даній стадії досудового розслідування вилучений транспортний засіб ГАЗ 33021 СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_12 , із вмістом металобрухту, а також платформа електронних вагів та електронне табло до неї відповідають критеріям речового доказу у розумінні ст. 98 КПК України у кримінальному провадженні №0000054, в якому здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, а тому накладення арешту з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Щодо наданої представником адвокатом ОСОБА_6 постанови про часткову відмову у задоволенні клопотання, то слід вказати, що згідно до приписів ст.ст. 303-307 КПК України вказане рішення може бути оскаржене. В судовому засіданні апеляційного суду встановлено, що вказане рішення прокурора не оскаржувалось, а тому досудове розслідування триває.

Крім того, як випливає із вказаної постанови, вона була винесена прокурором 28 квітня 2023 року та на момент розгляду апеляційної скарги, передбачений строк для її оскарження сплив.

Відтак, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що вилучене майно є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, а доводи апеляційної скарги з цього приводу є необґрунтованими.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо порушення процедури проведення обшуку слід зазначити, що відповідно до ст.ст. 94, 368 КПК України, питання щодо допустимості отриманих доказів у кримінальному провадженні вирішується судом на стадії судового провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя при винесенні рішення про часткове задоволення клопотання про арешт майна, керувався зібраними на той час доказами, які у сукупності вказують на можливе вчинення кримінального правопорушення, предметом якого є майно, на яке накладено арешт.

Зважаючи на вищевикладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, діяв у спосіб і у межах законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи стосовно необґрунтованості судового рішення слід визнати непереконливими.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання адвоката ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2023 року задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 14 квітня 2023 року про задоволення клопотання дізнавача та накладення арешту на майно, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4