Провадження № 1-кс/522/5479/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000038 від 04.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,про скасування арешту майна,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000038 від 04.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК Українипро скасування арешту майна,

Згідно клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 23.02.2022 через прикордонний пункт пропуску «Виноградівка» на територію України в режимі «транзит» заїхав вантажний автомобіль марки «Mercedes-2544» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , з причепом з реєстраційним номером НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , та вантажний автомобіль марки «Mercedes-2541» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 , з причепом реєстраційний номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 .

Зокрема, проведено огляд російської веб-платформи «АВТОПРОВЕРКА» за державними реєстраційними номерами вантажних автомобілів, та встановлено, що зазначені вантажівки перебувають у власності резидента Російської Федерації, а саме: підприємства ТОВ «РУСТА» (російською - ООО «РУСТА» код ), що зареєстроване за адресою: Російська Федерація, місто Москва, вулиця Чагинська, буд. 13, корп. 1, кім. 6, що також підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб.

Вантажний автомобіль марки «Mercedes-2544» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , з причепом з реєстраційним номером НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , та вантажний автомобіль марки «Mercedes-2541» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 , з причепом реєстраційний номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 підпадають під дію Закону України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів».

Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 19.04.2022 у справі № 497/635/22, у провадженні № 1-кс/497/254/22 накладено арешт на майно по об`єднаному кримінальному провадженні № 0000038 від 04.04.2022, а саме на вантажний автомобіль марки «Mercedes-2544» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , з причепом з реєстраційним номером НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 та на товар «пряжу», який перебував у вантажному автомобілі та причепі.

Ухвалою від 27.06.2023 ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області у справі 497/635/22 провадження № 1-кс/497/326/23 скасовано арешт на товар «пряжа», а в частині арешту вантажного автомобілю - залишено без змін.

На вантажний автомобіль марки «Mercedes-2541» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 , з причепом реєстраційний номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 , а також на майно, яке знаходилось у вантажному відсіку транспортного засобу та причепі накладено арешт ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 20.04.2022 у справі № 497/635/22, провадження № 1-кс/497/263/22.

Ухвалою від 20.09.2022 ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської області у справі 497/635/22 провадження № 1-кс/497/541/22 скасовано арешт на товар рулони тканини, а в частині арешту вантажного автомобілю - залишено без змін.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» об`єкти права власності Російської Федерації та її резидентів - рухоме і нерухоме майно, кошти, вклади у банках, цінні папери, корпоративні права, інше майно (активи), що знаходяться (зареєстровані) на території України та безпосередньо або через афілійованих осіб належать Російській Федерації та її резидентам.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указом Президента України № 451 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» воєнний стан в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, на даний час в Україні триває воєнний стан, у зв`язку з чим набули нового значення положення Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», яким передбачені можливість та порядок передання майна для потреб Збройних сил України.

Згідно п. 4 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що у Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Згідно ч.2 ст. 4 Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» у місцевостях, де ведуться бойові дії, примусове відчуження або вилучення майна здійснюється за рішенням військового командування без погодження з органами, зазначеними у частині першій цієї статті, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до Наказу командира військової частини НОМЕР_9 № 372 від 01.08.2023 «Про примусове відчуження майна», погодженого із головою Луганської обласної військовий адміністрації, вирішено провести примусове відчуження майна на користь держави для потреб Збройних Сил України, зокрема військової частини НОМЕР_9 (ідентифікаційний код НОМЕР_10 ) транспортні засоби, на яких накладено арешт у кримінальному провадженні № 0000038, а саме: вантажний автомобіль марки «Mercedes-2544» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , з причепом з реєстраційним номером НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 , та вантажний автомобіль марки «Mercedes-2541» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 , з причепом реєстраційний номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 .

На даний час органом досудового розслідування проведений певний перелік слідчих (розшукових) дій. Зокрема, проведено огляд вантажних автомобілів, зафіксовано, що на них відсутні відповідні державні номери, відсутня технічна документація та ключі, що унеможливлює проведення товарознавчої експертизи для подальшої передачі їх до АРМА.

Вантажні автомобілі перебувають на зберіганні на території ТОВ «Болградтранс», під відкритим небом, що призводить до погіршення їх технічного стану.

Арешт на вантажні автомобілі було накладено обґрунтовано, оскільки існувала сукупність підстав та розумних підозр вважати, що він був об`єктом вчинення кримінального правопорушення та містив відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Однак, при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина (рішення Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії»).

Частиною 1 статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вище вказані вантажні автомобілі були визнані постановами прокурора від 13.04.2022 та від 15.04.2022 речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000038 від 04.04.2022, а також встановлено, що власником майна є юридична фірма, зареєстрована на території рф, та відповідно до Закону України «Про основні засади примусового вилучення в Україні об`єктів права власності Російської Федерації та її резидентів» може бути вилучене та передане на потреби ЗСУ.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просив клопотання задовільнити у повному обсязі.

Відповідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, вважаю, що оскільки учасники судового розгляду, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, письмових заяв про відкладення розгляду клопотання не надали, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначених осіб, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши клопотання про скасування арешту майна, докази, на які посилається слідчий в обґрунтування вищевказаних вимог клопотання, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004 року).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

П.4 ч.1 ст.8 ЗУ «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що у Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану, зокрема, примусово відчужувати майно, що перебуває у приватній або комунальній власності, вилучати майно державних підприємств, державних господарських об`єднань для потреб держави в умовах правового режиму воєнного стану в установленому законом порядку та видавати про це відповідні документи встановленого зразка.

Згідно ч.2 ст.4 ЗУ «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» у місцевостях, де ведуться бойові дії, примусове відчуження або вилучення майна здійснюється за рішенням військового командування без погодження з органами, зазначеними у частині першій цієї статті, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

Дослідивши доводи клопотання, слідчим суддею встановлено, що на час розгляду клопотання відпала потреба у подальшому арешті на вилучене майно.

На підставі наведеного, слідчий суддя, враховуючи доводи клопотання та надані в його обґрунтування матеріали, а також вищевикладені приписи закону, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення вимог вищевказаного клопотання про скасування арешту майна та передачі майна на потреби ЗСУ.

Керуючись ст. ст. 170 - 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження № 0000038 від 04.04.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України,про скасування арешту майна, - задовольнити.

Скасувати арешт майна по об`єднаному кримінальному провадженні 0000038 від 04.04.2022, накладений ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 19.04.2022 у справі № 497/635/22, у провадженні № 1-кс/497/254/22 на майно, а саме: на вантажний автомобіль марки «Mercedes-2544» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , з причепом з реєстраційним номером НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 .

Скасувати арешт майна по об`єднаному кримінальному провадженні № 0000038 від 04.04.2022, накладений ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 20.04.2022 у справі № 497/635/22, провадження № 1-кс/497/263/22 на майно, а саме: на вантажний автомобіль марки ««Mercedes-2541» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 , з причепом реєстраційний номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 .

Вантажний автомобіль марки «Mercedes-2544» з реєстраційним номером НОМЕР_1 , VIN код НОМЕР_2 , з причепом з реєстраційним номером НОМЕР_3 , VIN код НОМЕР_4 передати на потреби Збройних Сил України, а саме - військовій частині НОМЕР_9 .

Вантажний автомобіль марки «Mercedes-2541» з реєстраційним номером НОМЕР_5 , VIN код НОМЕР_6 , з причепом реєстраційний номер НОМЕР_7 , VIN код НОМЕР_8 , передати на потреби Збройних Сил України, а саме - військовій частині НОМЕР_9 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: