Справа № 175/4655/23
Провадження № 1-кс/175/1105/23
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

11 вересня 2023 року смт. Слобожанське

Слідчий суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0003175 від 27.08.2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Селидове Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старшого навідника 5 гранатометного протитанкового взводу 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2023 року слідчий ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із триманням на гауптвахті, без визначення розміру застави.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу, слідчим обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, та наявністю ризиків передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливістю переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримала клопотання і просила його задовольнити з огляду на наявність зазначених в клопотанні ризиків і неможливості застосування іншого, менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Захисник ОСОБА_5 зазначила, що вчинення інкримінованих підозрюваному дій було обумовлено його психологічним станом, він не затримувався в порядку ст.208 КПК України, але від органу досудового розслідування та суду не скривався. Він має міцні соціальні зв`язки, його дружина є інвалідом ІІІ групи, не може впливати на свідків, так як вони знаходяться в зоні бойових дій, а тому до нього можливо застосувати домашній арешт.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відомості про кримінальне правопорушення 27.08.2023 року внесені до ЄРДР за №0003175 з попередньою правовою кваліфікацією ч.4 ст.402 КК України.

06.09.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, згідно якої він 27.08.2023 року, приблизно о 11-47 год., перебуваючи на подвір`ї ЗОШ №3 Краматорської міської ради за адресою: м. Краматорськ, вул. Н.Курченко, 19, відкрито відмовився виконати бойове розпорядження командира 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , доведеного до нього заступником командира 1 механізованого батальйону з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 , про вибуття в район зосередження 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону в АДРЕСА_1 на вантажному автомобілі МАЗ за маршрутом Шабельківка-Слов`янськ-Сіверськ, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182)

Слідчий суддя, на підставі вищенаведеного поняття, вважає, що про існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.402 КК України можуть свідчити наступні докази, долучені до клопотання: витяг з бойового розпорядження командира 1 механізованого батальйону 54 ОМБр ОСОБА_8 ; витяги з наказів командира в/ч НОМЕР_1 ; протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та протоколами проведення слідчих експериментів за участі цих свідків, протоколом про зняття показань з технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису від 27.08.2023 року; довідками ВЛК від 02.03.2023 року та 04.09.2023 року; медичною характеристикою.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.402 КК України відноситься до тяжких злочинів.

З огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, характеру вчиненого кримінального правопорушення, часу та місця його вчинення, слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Доводи сторони обвинувачення про існування ризиків, передбачених п.4,5 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, достатнім обсягом доказів не підтверджено і з цих підстав судом до уваги не приймається.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України - є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 1, 3 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Абзацом 8 ч.4 ст.183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Як видно з матеріалів клопотання ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, однак вчиненого без застосування насильства або погрози його застосування та без загибелі людей. Крім того, стосовно підозрюваного у цьому кримінальному провадженні застава не обиралася, та не порушувалась ним, тому суд не вбачає перешкод для визначення розміру застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.182 КК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Суд вважає, що з урахуванням встановлених ризиків та даних про особу підозрюваного, для гарантування виконання покладених на нього обов`язків, останньому необхідно визначити максимально передбачений розмір застави для тяжких злочинів - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На підставі вищезазначеного, керуючись вимогами статей 176-178, 182, 183, ч.4,5 ст.194, 196, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_6 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Дата закінчення дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 09 листопада 2023 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720,00 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області: отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , рахунок UA0017442, відкритий в ДКСУ м. Київ (МФО 820172 ).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали, тобто до 09 листопада 2023 року.

В разі внесення застави ОСОБА_4 , або заставодавцем зазначеного розміру, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні. Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання покладених зобов`язань. У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо ОСОБА_4 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, або суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд, вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, у розмірі, визначеному в даній ухвалі, ОСОБА_4 та заставодавець повинні виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави, ОСОБА_4 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримується підозрюваний.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1