Справа № 165/2650/22
Провадження № 1-кп/165/234/23
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ УХВАЛА
05 липня 2023 року м. Нововолинськ
Нововолинський міський суд Волинської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
представника потерпілих ОСОБА_8 ,
В провадженні Нововолинського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України.
Представник потерпілих та потерпілі підтримали клопотання про арешт майна, просили його задовольнити.
Обвинувачений та захисник заперечили щодо задоволення клопотання про арешт майна. Захисник вказав на те, що відсутні докази, які свідчать про можливість відчуження обвинуваченим даного майна. Крім того, зазначив, що дана квартира є у спільній частковій власності і накладений арешт може порушувати права співвласників.
Прокурор у підготовчому судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримав, просив його задовольнити.
Суд, розглянувши клопотання про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.
Відповідно до положень ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою суду права на відчуження, розпорядження та/абокористування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).
Згідно з ч.6 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно обвинуваченого за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.
За приписами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для обвинуваченого.
Судом встановлено, що на розгляді Нововолинського міського суду Волинської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.2 ст.286 КК України.
Згідно ч.1 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися також цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову.
Відповідно до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Як зазначає заявник необхідність застосування арешту вказаного майна полягає у забезпеченні цивільного позову, де він є представником цивільного позивача.
Судом встановлено, що обвинуваченому ОСОБА_4 належить на праві приватної власності 1/3 частка квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи те, що у кримінальному провадженні потерпілою заявлено цивільний позов про відшкодування шкоди, а також те, що не застосування арешту може призвести до приховування чи відчуження майна, щодо якого ставиться питання про накладення арешту, беручи до уваги розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, виходячи із розумності та співмірності обмеження права власності в результаті накладення арешту на вказане майно, суд прийшов до переконання, що клопотання про арешт майна на вказані вище земельні ділянки обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки накладення арешту на вказане майно буде розумним та співрозмірним заходом, який зможе забезпечити належним чином відшкодування шкоди у кримінальному провадженні.
Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 369-372, ч.15 ст.615 КПК України, суд, -
ухвалив:
Клопотання потерпілої ОСОБА_7 про арешт майна з метою забезпечення цивільного позову - задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя ОСОБА_1