Дата документу 10.07.2023 Справа № 333/3323/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 333/3323/23 Слідчий суддя ОСОБА_1
Провадж. №11-сс/807/421/23 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

представника власника майна адвоката ОСОБА_6 ,

розглянула 10 липня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі матеріали справи за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000536 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, 03.05.2023 слідча СВ відділу поліції №4 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 , звернулася до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000536 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 07.04.2023 приблизно о 05 годині 15 хвилин, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з невстановленою у ході досудового розслідування особою, маючи спільний злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, попередньо замаскувавшись, з метою приховування ідентифікації обличчя, використовуючи захисну маску, заздалегідь розподіливши злочинні ролі та діючи відповідно до розробленого плану, згідно з яким: ОСОБА_9 знаходячись біля входу в приміщення автозаправної станції «ZOG», яка розташована за адресою: вул. Чумаченко, 21б, м. Запоріжжя, в якій працюють потерпіла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою особистого збагачення, напав на потерпілу ОСОБА_10 , та направив на неї заздалегідь підготовлений для скоєння злочину пістолет, почав погрожувати його використанням, що потерпіла ОСОБА_10 розцінила як реальну загрозу для життя та здоров`я. Подолавши опір з боку потерпілої, ОСОБА_9 , утримуючи у свої руці пістолет почав висловлювати вимогу пройти до приміщення зазначеної станції, як у цей час, невстановлена особа, підійшла до підсобного приміщення, яке розташоване біля зазначеної автозаправної станції та зачинив двері в приміщенні, в якому знаходилась потерпіла ОСОБА_11 , з метою забезпечення безпеки ОСОБА_9 при вчиненні злочину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_9 , утримуючи у свій руці пістолет, відштовхнув потерпілу ОСОБА_10 та проник до приміщення автозаправної станції, де під загрозою застосування пістолета висунув вимогу передати грошові кошти. Далі, ОСОБА_9 підійшов до касової зони, де за допомогою фізичної сили рук відчинив сейф металевий сейф чорного кольору та проник до нього, звідки заволодів сейф-пакетом, в якому знаходились грошові кошти у сумі 17 552 гривні 00 копійок та талони на паливо.

Після чого, ОСОБА_9 разом з невстановленою особою з грошовими коштами, зникли з місця скоєння злочину, спричинивши своїми умисними діями ТОВ «Бізнес Фактор Компані» майнову шкоду на зазначену суму.

У ході досудового розслідування в порядку ст.ст.40, 41 КПК України надано доручення працівникам СКП відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо встановлення осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення та проведення допитів свідків, очевидців, які володіють інформацією з приводу розбійного нападу на АЗС «ZOG», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 21-Б.

За результатами виконання доручення проведено комплекс оперативно-розшукових заходів направлених на встановлення інформації щодо осіб, коло яких причетні до вказаного правопорушення, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 .

Крім того, в ході виконання доручення отримано рапорт відповідно до якого за оперативною інформацією під час скоєння злочину безпосередньо у приміщенні АЗС «ZOG» та за подальшим маршрутом відходу злочинів був зафіксований транспортний засіб марки «Honda», моделі «Ассоrd» з державним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 .

Відповідно до інформації Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС), власником транспортного засобу марки «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2014 року випуску з номером кузову НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться у користуванні ОСОБА_9 , що підтверджується оглядом предмету від 11.04.2023 та допитом свідка ОСОБА_12 від 28.04.2023.

27.04.2023 проведено впізнання особи за фотознімками, вході якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала особу під №4, анкетні дані, якої згідно до довідки від 27.04.2024 є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , при цьому зазначила, що саме впізнаний нею чоловік є тим, який застосовував відносно неї пістолет та заволодів металевим сейфом із грошовими коштами та іншим майном.

27.04.2023 під час проведення слідчого експерименту потерпіла ОСОБА_10 відтворила події, які сталися 07.04.2023 та повністю підтвердила покази, які раніше давала.

28.04.2023 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Крім цього, 02.05.2023 автомобіль «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з номером кузову НОМЕР_2 визнано речовим доказом по справі оскільки, автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується оглядом предмету та допитом свідка ОСОБА_12 , який стверджує, що автомобілем постійно користується ОСОБА_9 . Також, згідно даних інформаційно-комунікаційних баз Міністерства внутрішніх справ України, про те, що ОСОБА_9 керує та фактично володіє автомобілем «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з номером кузову НОМЕР_2 , про що свідчить велика кількість складених протоколів про адміністративні правопорушення, в тому числі позбавлення права керування транспортним засобом.

02.05.2023 надано доручення в порядку ст.ст.40, 41 КПК на встановлення місцезнаходження автомобіля «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з номером кузову НОМЕР_2 під керуванням підозрюваного ОСОБА_9

02.05.2023 отримано рапорт про встановлення місцезнаходження автомобіля місцезнаходження автомобіля «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з номером кузову НОМЕР_2 під керуванням підозрюваного ОСОБА_9 .

Вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди злочину, оскільки автомобіль «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з номером кузову НОМЕР_2 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення (злочину) та можуть зберігати на собі сліди вчинення злочину, а також заборонені законодавством предмети та засоби, оскільки під час вчинення розбійного нападу на АЗС «ZOG» по вул. Чумаченко, 21-Б, застосовувалася зброя, слідчим було прийнято рішення у проведенні невідкладного огляду місця події, у зв`язку із забезпеченням особисто та громадської безпеки, а також збереження ймовірних речових доказів по справі. Підозрюваний ОСОБА_9 самостійно виклав на багажник автомобіля мобільний телефон, ключі, які були вилучені під час проведення огляду місця події. Окрім цього, ч.4 ст.187 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого суддіКомунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_8 про арешт майна.

Накладено арешт на майно вилучене в ході огляду місця події від 02.05.2023 року, а саме в ході якого було вилучено:

- транспортний засіб марки «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 2014 року випуску з номером кузову НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , але фактично знаходиться у користуванні підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

- мобільний телефон марки «Росо с40» іmеі: НОМЕР_3 іmеі2: НОМЕР_4 , в корпусі жовтого кольору, з сім-картою НОМЕР_5 , упаковано до спец пакету з маркуванням WAR0087274;

- ключі від автомобілю марки «Honda», моделі «Ассоrd», упаковано до паперового конверту,

позбавивши користувачів та власника права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що існують обґрунтовані підстави вважати, що вилучені предмети мають доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберегли на собі сліди злочину, оскільки автомобіль «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з номером кузову НОМЕР_2 є знаряддям вчинення кримінального правопорушення (злочину) та можуть зберігати на собі сліди вчинення злочину, а також заборонені законодавством предмети та засоби, оскільки під час вчинення розбійного нападу на АЗС «ZOG»по вул. Чумаченко, 21-Б, застосовувалася зброя.

В апеляційній скарзі власник майна, не погоджуючись із оскаржуваною ухвалою слідчого судді вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування доводів зазначає, що матеріалами кримінального провадження жодним чином не доведено, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, повідомлення про підозру ОСОБА_9 не містить інформації про автомобіль, жодних інших документів або відеофайлів слідчим або судом під час розгляду справи не досліджувалось. Слідчий суддя лише послався на слова слідчого, що є неприпустимим.

Крім того, в ухвалі не зазначено, яким саме критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, у цьому кримінальному провадженні, в межах якого подано клопотання, відповідає вказане майно. Із ухвали не вбачається зв`язку між обставинами, які розслідуються у кримінальному провадженні, та майном третьої особи, на яке накладається арешт з метою збереження речових доказів.

Вказує, що їй у цьому кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, вона взагалі не має статусу в кримінальному провадженні. При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт. Відповідно до ч.2 ст.64-2 КПК України права третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначена можливість арешту майна третьої особи лише за клопотанням прокурора. Разом з тим, як вбачається із ухвали слідчого судді арешт був накладений за результатами розгляду клопотання слідчого.

Вказані обставини дають підстави для висновку, що арешт на рухоме майно був накладений необґрунтовано, за зверненням неналежного суб`єкта.

Крім того, єдиним власником автомобіля є ОСОБА_7 , вона придбала його за власні кошти, має посвідчення водія та постійно користується ним. Користування інколи автомобілем ОСОБА_9 , сином, обумовлено тим, що вона працює провідником на залізниці та деякий час буває відсутня дома. При цьому разом з нею проживає її мати, яка є особою похилого віку та дуже хворіє. Вона використовує автомобіль в тому числі і для перевезення своєї хворої матері, яка постійно потребує медичної допомоги. Ключі від автомобіля є невід`ємною частиною автомобіля та окремо не можуть бути використані.

Мобільний телефон, на який також накладено арешт, належить ОСОБА_14 . Вказаний мобільний телефон був придбаний нею на базарі та подарений приблизно рік тому. Вказаним телефоном онука користується для перегляду мультфільмів та дзвінків родичам.

Звертає увагу, що на теперішній час відповідні слідчі дії виконано, автомобіль та телефон оглянуті та досліджені слідчим на предмет їх відповідності визначення поняттю речових доказів, наведеному у ст.98 КПК України, тому ризики щодо знищення доказів по справі пов`язані із їх втратою відсутні.

Також зазначає, що не була присутня в судовому засіданні, копію ухвали слідчого судді отримала 06.06.2023 року, апеляційна скарга була подана нею 10.06.2023 року, а тому вважає строк на апеляційне оскарження пропущеним з поважних причин.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна.

Позиції учасників судового провадження.

Представник власника майна підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

В судове засідання апеляційної інстанції прокурор та власник майна, будучи належним чином повідомленими про час і дату судового засідання не з`явились, клопотань про поважність причин неприбуття чи відкладення судового розгляду не подавали, а тому колегія суддів вирішила за можливе розглянути провадження за відсутністю прокурора та власника майна, що не суперечить положенням ч.4 ст.405 КПК України.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132, 170, 171, 172, 173 КПК України і бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч.2, ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характер щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У вищевказаному клопотанні слідчого про накладення арешту на майно, відповідно до вимог ст.171 КПК України, зазначені: підстава і мета, відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, вид майна, що належить арештувати, до клопотання додані документи та інші матеріали, якими обґрунтовані доводи клопотання.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та інші обставини кримінального провадження.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в провадженні відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження за № 0000536, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 07.04.2023 приблизно о 05 годині 15 хвилин, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з невстановленою у ході досудового розслідування особою, маючи спільний злочинний умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, попередньо замаскувавшись, з метою приховування ідентифікації обличчя, використовуючи захисну маску, заздалегідь розподіливши злочинні ролі та діючи відповідно до розробленого плану, згідно з яким: ОСОБА_9 знаходячись біля входу в приміщення автозаправної станції «ZOG», яка розташована за адресою: вул. Чумаченко, 21б, м. Запоріжжя, в якій працюють потерпіла ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою особистого збагачення, напав на потерпілу ОСОБА_10 , та направив на неї заздалегідь підготовлений для скоєння злочину пістолет, почав погрожувати його використанням, що потерпіла ОСОБА_10 розцінила як реальну загрозу для життя та здоров`я. Подолавши опір з боку потерпілої, ОСОБА_9 , утримуючи у свої руці пістолет почав висловлювати вимогу пройти до приміщення зазначеної станції, як у цей час, невстановлена особа, підійшла до підсобного приміщення, яке розташоване біля зазначеної автозаправної станції та зачинив двері в приміщенні, в якому знаходилась потерпіла ОСОБА_11 , з метою забезпечення безпеки ОСОБА_9 при вчиненні злочину.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_9 , утримуючи у свій руці пістолет, відштовхнув потерпілу ОСОБА_10 та проник до приміщення автозаправної станції, де під загрозою застосування пістолета висунув вимогу передати грошові кошти. Далі, ОСОБА_9 підійшов до касової зони, де за допомогою фізичної сили рук відчинив сейф металевий сейф чорного кольору та проник до нього, звідки заволодів сейф-пакетом, в якому знаходились грошові кошти у сумі 17 552 гривні 00 копійок та талони на паливо.

Після чого, ОСОБА_9 разом з невстановленою особою з грошовими коштами, зникли з місця скоєння злочину, спричинивши своїми умисними діями ТОВ «Бізнес Фактор Компані» майнову шкоду на зазначену суму.

28.04.2023 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

02.05.2023 року слідчим відділу поліції №4 ЗРУП проведено огляд місця події за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, буд.37, а саме ділянки місцевості, на якій виявлено транспортний засіб марки «Honda», моделі «Ассоrd» з державним номером НОМЕР_1 , під час якого вилучено наступне:

- транспортний засіб марки «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 2014 року випуску з номером кузову НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , але фактично знаходиться у користуванні підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

- мобільний телефон марки «Росо с40» іmеі: НОМЕР_3 іmеі2: НОМЕР_4 , в корпусі жовтого кольору, з сім-картою НОМЕР_5 , упаковано до спец пакету з маркуванням WAR0087274;

- ключі від автомобілю марки «Honda», моделі «Ассоrd», упаковано до паперового конверту.

02.05.2023 автомобіль «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з номером кузову НОМЕР_2 визнано речовим доказом по справі оскільки, автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що підтверджується оглядом предмету та допитом свідка ОСОБА_12 , який стверджує, що автомобілем постійно користується ОСОБА_9 . Також, згідно даних інформаційно-комунікаційних баз Міністерства внутрішніх справ України, про те, що ОСОБА_9 керує та фактично володіє автомобілем «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з номером кузову НОМЕР_2 , про що свідчить велика кількість складених протоколів про адміністративні правопорушення, в тому числі позбавлення права керування транспортним засобом.

Враховуючи, що вилучене під час огляду місця події майно має доказове значення у кримінальному провадженні, так як зберегло на собі сліди злочину, автомобіль «Honda», моделі «Ассоrd» є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а тому слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно з метою його збереження.

Зміст заявленого клопотання засвідчує, що метою накладення арешту слідчий зазначав збереження речових доказів для подальшого використання їх з метою встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень, проведення судових експертиз.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого, перевірив зазначені в ньому обставини та встановив, що існує ризик відчуження, знищення, приховання майна, що підлягає арешту.

Відповідно до ухвали слідчого судді арешт на зазначене в ухвалі майно накладений на підставі п.1 ч.2 ст.170 КПК України, а саме з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому, слід зауважити, що у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Висловлюючи позицію з приводу приналежності заявленого у клопотанні майна критеріям речових доказів, апеляційна інстанція виходить з наступного.

Так, відповідно до вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт може бути накладений на майно будь-якої особи за достатності підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у ст.98 КПК України, тобто є речовим доказом по кримінальному провадженню.

Згідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до витягу з ЄРДР відомості про злочин було внесено 07.04.2023 року за правовою кваліфікацією ч.4 ст.187 КК України.

У фабулі кримінального правопорушення, у короткому викладі обставин зазначено, що 07.04.2023 року о 05.15 години дві невідомі особи, через незачинені двері проникли до приміщення АЗС «ZOG», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченка 21 Б, де із погрозою застосування предмета схожого на пістолет та із застосуванням насильства, яке є небезпечним для життя та здоров`я, за допомогою фізичної сили намагались зв`язати потерпілу ОСОБА_10 та утримуючи її у приміщенні ТОВ «Бізнес Фактор Компані» незаконно, під час дії воєнного стану, заволоділи металевим сейфом з вмістом грошових коштів в сумі близько 17552 гривень, чим спричинили матеріальні збитки.

В ході проведення слідчих дій в порядку ст.ст.40, 41 КПК України надано доручення працівникам СКП відділу поліції №4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області щодо встановлення осіб, які вчинили дане кримінальне правопорушення та проведення допитів свідків, очевидців, які володіють інформацією з приводу розбійного нападу на АЗС «ZOG», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чумаченко, 21-Б.

За результатами виконання доручення проведено комплекс оперативно-розшукових заходів направлених на встановлення інформації щодо осіб, коло яких причетні до вказаного правопорушення, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 .

Крім того, в ході виконання доручення отримано рапорт відповідно до якого за оперативною інформацією під час скоєння злочину безпосередньо у приміщенні АЗС «ZOG» та за подальшим маршрутом відходу злочинців був зафіксований транспортний засіб марки «Honda», моделі «Ассоrd» з державним номером НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_9 .

Відповідно до інформації Національної автоматизованої інформаційної системи (НАІС), власником транспортного засобу марки «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2014 року випуску з номером кузову НОМЕР_2 належить гр. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться у користуванні ОСОБА_9 .

Також органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_9 керує та фактично володіє автомобілем «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з номером кузову НОМЕР_2 , про що свідчить велика кількість складених протоколів про адміністративні правопорушення, у тому числі позбавлення права керування транспортним засобом. Цей факт підтвердив і свідок ОСОБА_12 під час його допиту та повідомив, що автомобілем постійно користується ОСОБА_9 .

Сукупність наданих доказів, на даному початковому етапі надають можливість стверджувати про застосування даного транспортного засобу для вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 «Про судову практику у справах про злочини проти власності», знаряддями злочину у справах про злочини проти власності слід вважати предмети чи технічні засоби, які умисно використовувалися особою чи особами, у співучасті з якими було вчинено такий злочин.

Отже, особливості даного провадження у вигляді кваліфікація внесеного до ЄРДР кримінального правопорушення, використання транспортного засобу для вчинення кримінального правопорушення, який належить ОСОБА_7 , яка не заперечувала факту постійного користування автомобілем її сином ОСОБА_9 , засвідчують відповідність автомобіля із ключами до нього визначеним ст.98 КПК України критеріям речового доказу, як знаряддя вчинення злочину.

Також відповідає критеріям речового доказу і мобільний телефон, який перебував у користуванні ОСОБА_9 та був вилучений під час огляду місця події і може містити інформацію, що стосується скоєного кримінального правопорушення.

Тобто, вказані речі є об`єктами, що можуть бути використані як докази певних фактів та обставин, які встановлюється під час даного кримінального провадження.

Колегія суддів, вважає, що у разі перебування вказаного автомобіля у його зареєстрованого власника об`єктивно існує ризик його відчуження, знищення або приховування, що суттєво ускладнить досудове розслідування та може призвести до його недієвості.

Враховуючи, що досудове розслідування розпочато за ч.4 ст.187 КК України та у даному кримінальному провадженні ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке, як встановлено органом досудового розслідування, було вчинено із використанням транспортного засобу марки «Honda», моделі «Ассоrd» для відходу злочинців з місця його вчинення, то у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що автомобіль та вилучений з цього автомобіля мобільний телефон вочевидь відповідають ознакам речових доказів, визначених ст.98 КПК України, тому для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у запобіганні можливості приховати, знищити, відчужити зазначене майно, проведення експертних досліджень необхідних для встановлення істини по справі, в цілях, необхідних для розслідування та попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, колегія суддів приходить до висновку про необхідність накладення арешту на автомобіль «Honda», моделі «Ассоrd», у кузові білого кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , та мобільний телефон марки «Росо с40» для забезпечення кримінального провадження та виконання завдань у вигляді досягнення дієвості цього провадження.

Не накладення арешту на транспортний засіб та мобільний телефон може призвести до можливості їх подальшого приховування чи, з огляду на специфіку цього майна, його знищення або відчуження, що унеможливить проведення слідчим та прокурором повного та об`єктивного досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Наведені обставини свідчать на користь необхідності застосовування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вилученого під час огляду місця події майна саме з метою його збереження, що відповідає вимогам п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Судова колегія погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст.100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та слідчий суддя накладав арешт на майно за наявністю достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст.98 КПК України.

Апеляційна інстанція не погоджується з твердженнями власника майна про те, що арешт не може бути накладено на майно через те, що у кримінальному провадженні вона не має статусу підозрюваної особи, оскільки арешт на майно, яке визнано речовим доказом може бути накладено не лише на майно, яке належить виключно учасникам кримінального провадження, а на майно, яке належить будь-якій фізичній або юридичній особі, що відповідає вимогам ч.3 ст.170 КПК України.

При цьому, арешт майна з підстав, передбачених ч.2 ст.170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За таких обставин доводи апеляційної скарги про недодержання слідчим вимог ст.170 КПК України, та відсутність у суду правових підстав для накладення арешту на вилучене під час огляду місця події майно, власником якого є добросовісний набувач, колегія суддів вважає безпідставними.

Окремо слід зауважити, що апелянт, з огляду на апеляційні вимоги, оспорює не тільки факт накладення арешту на майно, а також спосіб накладення арешту із забороною користування автомобілем у зв`язку з наявністю на утриманні мати похилого віку та необхідності використання автомобіля для перевезення хворої особи. Між тим, слід констатувати, що обставини провадження на час розгляду слідчим суддею відповідного клопотання засвідчують наявність потреб досудового розслідування у такому втручанні у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Також є безпідставними і доводи апелянта про те, що з клопотанням про арешт майна третьої особи, посилаючись на положення ст.64-2 КПК України, повинен звертатись до суду виключно прокурор.

Так, частина 2 статті 64-2 КПК України регламентує момент виникнення права на судовий захист у третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт. Оскільки зазначена норма міститься у Главі 3 КПК України «Суд, сторони та інші учасники кримінального провадження» її приписи не можуть регламентувати порядок звернення із клопотанням про арешт майна.

Вимоги ж до належного суб`єкта для звернення із клопотанням про арешт майна визначаються спеціальними нормами Глави 17 КПК України «Арешт майна». Стаття 171 КПК України є спеціальною нормою кримінального процесуального закону щодо вирішення питання про застосування певного виду заходу забезпечення кримінального провадження, що встановлює і коло осіб, які мають право звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна. Такими особами є прокурор, слідчий за погодженням з прокурором та цивільний позивач.

Отже, в даному випадку до слідчого судді із клопотання про арешт майна звернувся слідчий ОСОБА_8 за погодженням з прокурором ОСОБА_15 , як особа, яка наділена правом звернення з відповідним клопотанням про арешт майна. Слідчий діяв у межах своїх повноважень та вимог кримінального процесуального закону.

Таким чином, обставини провадження, з урахуванням специфіки арештованого майна, свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна з метою забезпечення кримінального провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

В даному провадженні було дотримано принцип співмірності застосованого заходу забезпечення кримінального провадження та прав власника майна.

Крім того, у випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст.28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст.174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно є такою, що відповідає вимогам ст.ст.170-173 КПК України та підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 травня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні №0000536 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4