Справа №751/4869/23
Провадження №1-кс/751/1152/23
УХВАЛА

20 червня 2023 р. місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігів ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

19.06.2023 через підсистему «Електронний суд» до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Чернігівської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення за його заявою від 14.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Заявник просить суд зобов`язати уповноважену службову особу Чернігівської обласної прокуратури внести відомості за заявою ОСОБА_3 від 14.06.2023 року до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, про що повідомити заявника шляхом направлення на його електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 витягу з ЄРДР через 24 години після такого внесення та суд про виконання рішення.

Заявник посилається на те, що 14.06.2023 року на електронну адресу Чернігівської обласної прокуратури він, потерпілий, ОСОБА_3 направив заяву про вчинення суддями Київського апеляційного суду, Придніпровського районного суду міста Черкаси, прокурорами Київської обласної прокуратури та Черкаської обласної прокуратури кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 364, ч. 1 ст. 182 КК. Копію заяви підписаної за допомогою електронного підпису разом з документом-скріншотом електронної скриньки з відображенням листа направленого до прокуратури і автоматичного повідомлення поштового серверу про відкриття електронного листа засвідченого електронним цифровим підписом на підтвердження факту звернення з заявою додаю до скарги.

Відповідь про результат розгляду заяви не отримав. З огляду на наявний досвід подання заяв до органів прокуратури та органів досудового розслідування, потерпілий припускає, що його заява була перенаправлена працівниками прокуратури до компетентного органу для прийняття процесуального рішення.

Цей підхід вважає неправильним, таким що суперечить завданням кримінального провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути

оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК, кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбаченого, зокрема, статею 182 КК України (порушення недоторканності приватного життя ).

Відповідно до ч. 1 ст. 478 КПК України, потерпілий має право подати до слідчого, дізнавача, прокурора, іншої службової особи органу, уповноваженого на початок досудового розслідування, заяву про вчинення кримінального правопорушення протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення певного кримінального правопорушення.

Частинами 1, 2 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор чи детектив невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до положень ч .4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Заявник переконаний, що відомості, які містяться в заяві ОСОБА_3 від 14.06.2023 року є такими, що відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.214 КПК України, а вказані у ній обставини можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 364 КК України в поєднанні з частиною 2 статті 182 КК України.

Посилаючись на п.п.1.1 Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», вважає, що для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не передбачене, а передбачається ь лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження. У той же час наявність або відсутність події кримінального правопорушення та складу злочину в діянні певних осіб може бути визначено лише в ході проведення досудового розслідування згідно Розділу ІІІ КПК України (ст. 284 КПК України).

Згідно положень ч.1, 2 ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Системний аналіз положень ст. 214 КПК України свідчить про те, що орган досудового розслідування при здійсненні ним своїх повноважень, зобов`язаний здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, а потім визначає місце проведення досудового розслідування у порядку ст. 218 КПК України.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від

24.05.2021 у справі № 640/5023/19 зауважено, що КПК України не передбачає вимоги дотримання правил підслідності при внесенні відомостей до ЄРДР. Стаття 214 КПК України не містить вимоги про дотримання при внесенні відомостей до ЄРДР правил підслідності і вказівки на можливість не вносити відомості, якщо кримінальне правопорушення не підслідне органу.

Зважаючи на те, що за вказаних обставин уповноваженою особою прокуратури не виконано зазначені положення КПК України, а відомості, які містяться в заяві ОСОБА_3 від 07 червня 2023 року безпідставно не внесені до ЄРДР, і чинним КПК України не передбачено направлення за належністю заяви про кримінальне правопорушення до іншого органу досудового розслідування без внесення до ЄРДР відповідних відомостей органом, до якого таку заяву було подано, слід дійти висновку, що вимога про зобов`язання уповноваженої особи прокуратури внести відповідні відомості за вищезгаданим фактом кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування підлягає задоволенню.

Заявник вважає, що подання доказів є правом, а не обов`язком заявника, а обов`язок доказування згідно ст. 92 КПК України покладено на слідчого, дізнавача, детектива та прокурора, який в ході розгляду скарги на бездіяльність зобов`язаний довести факт вчинення дій, бездіяльність щодо яких оскаржується, що у відповідності до ч. 2 ст. 305 КПК тягне за собою закриття провадження за скаргою, або відсутність в заяві про вчинення кримінального правопорушення будь-яких фактичних даних, що вказують на наявність ознак вчинення кримінального правопорушення внаслідок чого заява має бути розглянута в порядку положень ЗУ "Про звернення громадян", оскільки з огляду на ревізійні повноваження слідчого судді визначені п. 18. ч. 1 ст. 3 КПК- здійснення судового контролю за додержанням прав і свобод учасників кримінального провадження та засаду кримінального провадження-змагальність та самостійне обстоювання сторонами їх правових позицій, зміст якої повною мірою розкрито у ст. 22 КПК-він позбавлений можливості з власної ініціативи надавати оцінку обґрунтованості відомостей, викладених у заяві, самостійно, тобто без клопотань учасників зі сторони захисту, заявника чи потерпілого, збирати будь-які докази.

Просить суд провести судовий розгляд скарги за відсутності заявника на підставі ст. 26 КПК України межах заявлених вимог скарги. Дослідити документи додані до скарги в закритому судовому засіданні. Зобов`язати уповноважену службову особу Чернігівської обласної прокуратури внести відомості за заявою ОСОБА_3 від 14.06.2023 року до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, про що повідомити заявника шляхом направлення на його електронну пошту: ІНФОРМАЦІЯ_1 витягу з ЄРДР через 24 години після такого внесення та суд про виконання рішення.

В судове засідання заявник не викликався, з огляду на клопотання в скарзі про її розгляд без його участі.

Представник Чернігівської обласної прокуратури в судове засідання не з`явився.

Фіксування судового засідання технічними засобами згідно ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Суд, з огляду на строковість розгляду скарги з урахуванням приписів ст.28 КПК України щодо необхідності прийняття відповідного процесуального рішення в розумні строки та позицію заявника щодо відмови від безпосередньої участі в судовому засіданні, вважає за можливе розглянути справу за відсутності вище вказаних осіб.

Частиною 1 ст.214 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинення кримінального правопорушення, що може свідчити про вчинення правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України, заявник, права чи законні інтереси якого обмежуються під час досудового розслідування, на досудовому провадженні може оскаржити бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні ним відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може відмовити у задоволенні скарги.

В судовому засіданні встановлено, що 14.06.2023 засобами електронного зв`язку на електронну адресу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до «Прокуратури України» з заявою про внесення відомостей щодо кожного викладеного факту в заяві кримінального правопорушення до ЄРДР протягом 24 годин з моменту отримання заяви та розпочати розслідування.

Листом заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури від 16.06.2023 року відмовлено у внесенні відомостей до ЄРДР, оскільки за результатом розгляду звернення ОСОБА_3 даних, що можуть свідчити про вчинення будь-якого правопорушення суддями та працівниками правоохоронних органів не наведено, підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

З огляду на те, що ОСОБА_3 вказав поштову адресу в м. Ужгород, є підстави припустити, що станом на день подання скарги - 19.06.2023, вказаного листа Чернігівської обласної прокуратури він не отримав. Дані про направлення йому цього листа засобами електронного зв`язку слідчому судді не надані.

Таким чином, Чернігівською обласною прокуратурою прийнято рішення по заяві ОСОБА_3 від 14.06.2023, і в цій частині бездіяльності органів прокуратури слідчий суддя не вбачає. Пересилання або перенаправлення працівниками прокуратури до компетентного органу для прийняття процесуального рішення по заяві ОСОБА_3 від 14.06.2023 не здійснювалось.

Положення ст.214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Згідно ч. 4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Аналіз положень КПК України дає підстави для формування висновку про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Обговорюючи питання обґрунтованості відмови у внесенні за заявою ОСОБА_3 відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ст.. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» рішення суду проголошується прилюдно, крім випадків, коли розгляд справи проводився у закритому судовому засіданні. Кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання. Судові рішення також можуть публікуватися в друкованих виданнях із додержанням вимог цього Закону.

Якщо судовий розгляд відбувався у закритому судовому засіданні, судове рішення оприлюднюється з виключенням інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення. У визначених законом випадках судове рішення про надання дозволу на проведення розвідувального заходу або про відмову в наданні такого дозволу, винесене у закритому судовому засіданні, не оприлюднюється і не публікується.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень функціонує в межах Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи . Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Доступ до окремих думок суддів через Реєстр забезпечується у тому самому порядку, що й до судового рішення, стосовно якого викладено окрему думку. Порядок ведення Реєстру визначається Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему .

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Загальний доступ до судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України забезпечується з дотриманням вимог статті 7 цього Закону. . Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин. Обмеження права вільного користування офіційним веб-порталом судової влади України допускається настільки, наскільки це необхідно для захисту інформації, яка за рішенням суду щодо розгляду справи у закритому судовому засіданні підлягає захисту від розголошення.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про доступ до судових рішень» у текстах судових рішень, що відкриті для загального доступу, не можуть бути розголошені такі відомості:

1) місце проживання або перебування фізичних осіб із зазначенням адреси, номери телефонів чи інших засобів зв`язку, адреси електронної пошти, реєстраційні номери облікової картки платника податків, реквізити документів, що посвідчують особу, унікальні номери запису в Єдиному державному демографічному реєстрі;

2) реєстраційні номери транспортних засобів;

3) номери банківських рахунків, номери платіжних карток;

4) інформація, для забезпечення захисту якої розгляд справи або вчинення окремих процесуальних дій відбувалися у закритому судовому засіданні;

5) інші відомості, що дають можливість ідентифікувати фізичну особу.

Такі відомості замінюються літерними або цифровими позначеннями.

З мотивів безпеки у текстах судових рішень у кримінальних справах, відкритих для загального доступу відповідно до цього Закону, можуть не зазначатися відомості щодо імен (ім`я, по батькові, прізвище) суддів, які розглядали судову справу, та учасників судового процесу.

Відповідно до змін, що набрали чинності 15 грудня 2017 року, в судах України, а також Вищій раді правосуддя, Вищій кваліфікаційній комісії суддів України, Державній судовій адміністрації України, їх органах та підрозділах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Положення про ЄСІТС затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України (ДСАУ) та після консультацій з Радою суддів України. До загальної системи входить модуль «Офіційний вебпортал «Судова влада України», який надає можливість отримувати інформацію про діяльність органів судової влади, довідкову інформацію та іншу публічну інформацію, відомості із відкритих реєстрів судової влади та інших реєстрів, пов`язаних із здійсненням правосуддя в Україні, онлайн трансляції судових засідань, можливість сплати судового збору, штрафу.

Таким чином, порядок оприлюднення судових рішень та даних про учасників судових справ визначено Законом та підзаконними актами та здійснюється в автоматичному режимі, та не залежить від умислу чи волі судді або прокурора.

Певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить реальні об`єктивні дані (а не суто гіпотетичні, надумані чи уявні), які вказують на можливий факт вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення.

При цьому навіть якщо заявник прямо назве певне діяння злочином, то це не означатиме автоматично, що подія злочину насправді мала місце, оскільки заявник може помилятися в юридичній оцінці відповідних фактів.

Проаналізувавши заяву ОСОБА_3 від 16.06.2023 з огляду на діюче правове регулювання з питань оприлюднення судових рішень та інформації про рух справи на Офіційному вебпорталі «Судова влада України», слідчий суддя вважає, що викладені в ній обставини, за своїм змістом та суттю, не є повідомленням про вчинення злочину та не містять жодних об`єктивних даних, які дійсно свідчать про вчинення кримінального правопорушення та підтверджували б реальність конкретної події злочину (кримінального проступку), а відтак правових підстав для задоволення скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.303,304,395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Чернігівської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою від 14.06.2023 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1