Справа №295/5842/23
УХВАЛА

Іменем України

12.05.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі слідчої ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання слідчої СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Слідча звернулася із указаним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у якому послалася на те, що слідчим відділенням ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000227 від 18.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Процесуальне керівництво у кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Житомирської окружної прокуратури.

Досудовим слідством встановлено, що ОСОБА_5 , маючи непогашену судимість за вчинення злочинів, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 18.04.2023 близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_5 проходив повз домоволодіння, що за адресою: АДРЕСА_1 , де через незачинену хвіртку побачив на подвір`ї припаркований транспортний засіб, а саме мопед MUSSTANGYX48Q-2, VIN: НОМЕР_1 , 2008 року випуску, з бензиновим двигуном об`ємом 49,9 см?, який належить ОСОБА_7 , внаслідок чого у нього виник умисел, направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом.

В цей же день, час та місці ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне повторне заволодіння транспортним засобом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, через незачинену хвіртку проник на огороджену парканом територію двору, що є сховищем для тимчасового зберігання матеріальних цінностей, звідки викотив мопед на дорогу, після чого завів двигун та поїхав на мопеді MUSSTANGYX48Q-2, VIN: НОМЕР_1 , 2008 року випуску, з бензиновим двигуном об`ємом 49,9 см?, вартість якого складає 8780,00 грн., що належить ОСОБА_7 , таким чином незаконно заволодів транспортним засобом.

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 8780,00 грн.

За змістом клопотання, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, підтверджується:

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколом огляду предмета (DVD-диск);

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків та/або вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення та вагомість здобутих слідством доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, а також недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів для запобігання указаним вище ризикам, слідча за погодженням з прокурором просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

В судовому засіданні слідча та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Прокурор зазначила, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, підозрюваний у даному провадженні не з`являвся в судові засідання по розгляду клопотання щодо обрання відносно нього більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та слідством не встановлено працевлаштування ОСОБА_5 . Крім цього, відносно ОСОБА_5 Дарницьким районним судом м. Києва нещодавно ухвалено обвинувальний вирок у справі №753/1066/23. Щодо можливості визначення розміру застави у разі задоволення клопотання прокурор поклалась на розсуд слідчого судді.

Слідча в судовому засіданні підтримала позицію прокурора. Додала, що 27.04.2023 ОСОБА_5 вручено клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але на розгляд клопотання підозрюваний не з`явився, у зв`язку із чим клопотання було залишено без розгляду. Повістки про виклик на 1, 3, 4 травня були вручені дружині брата підозрюваного, так як не могли знайти ОСОБА_5 і вручити йому судові повістки особисто.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначив, що останні 1,5 років працює неофіційно на фабриці «Мрія» в с. Іванівка. Переховуватися від органу досудового розслідування наміру не має, зобов`язується з`являтися на виклики до слідчого, а тому просив обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, оскільки працює з 8 до 17 години. На розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не з`явився, оскільки матері стало погано. Разом з тим, на виклики слідчого з`являвся. За словами підозрюваного, транспортний засіб взяв просто покататись, потерпілий до нього претензій не має, а про виклики до слідчого на 1, 3, 4 травня не знав, оскільки ніхто його не повідомляв.

Захисник ОСОБА_6 просив обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою фактичного проживання, однак у разі задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то просив визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. На переконання сторони захисту, ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, немає. Вину ОСОБА_5 визнає, щиро кається, планує сприяти слідству, неофіційно працює. На розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підзахисний не з`явився, так як його мати захворіла. В с. Іванівка ОСОБА_5 проживає з цивільною дружиною, утримує її сина, хоч останній не значиться батьком у свідоцтві про народження. Отже, на думку адвоката, має міцні соціальні зв`язки. Окрім цього захисник додав, що вирок Дарницького районного суду м. Києва законної сили не набрав.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування й суду та/або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у інкримінованому вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх обставин підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

У п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до положення пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

На переконання слідчого судді, надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке за класифікацією КК України відноситься до тяжкого злочину, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

На думку суду, наведені у клопотанні та озвучені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що на даний час існують ризики, які є підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зокрема, мова йде про ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або вчинення іншого кримінального правопорушення (п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки згідно з матеріалами клопотання ОСОБА_5 переховувався та був оголошений в розшук, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, у тому числі за вчинення майнових злочинів, підозрюваний офіційно не працює та не має постійного доходу. Також Дарницьким районним судом м. Києва 28.03.2023 року ухвалено вирок у справі №753/1066/23, яким ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою даний вирок не набрав законної сили.

Враховуючи вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також враховуючи його вік та стан здоров`я, майновий стан та репутацію підозрюваного, ризик повторення протиправної поведінки, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість на даний час застосувати до підозрюваного інший (альтернативний) запобіжний захід ніж тримання під вартою, оскільки зміна запобіжного заходу на більш м`який не зможе забезпечити запобігання ризикам, наведеним у клопотанні та визначеним КПК України, зокрема, у п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Із матеріалів клопотання слідує, що 26.04.2023 ОСОБА_5 в порядку ст. 278 КПК України було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Із урахуванням викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 26 червня 2023 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки слідчим суддею в ході розгляду клопотання не встановлено передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України випадків, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність визначення застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. Таким чином клопотання підлягає частковому задоволенню.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту його фактичного затримання, що передбачено ч. 2 ст. 197 КПК України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, обчислюючи строк тримання під вартою з 11 год. 00 хв. 12 травня 2023 року.

Відповідно до ч. 5 ст.182, ч.3 ст.183 КПК України, з урахування наведених в ухвалі обставин, що характеризують підозрюваного ОСОБА_5 , визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 53 680 грн., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самою підозрюваною особою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира (для зарахування коштів, внесених у вигляді застави), у разі внесення якої звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, що до нього застосовано запобіжний захід у вигляді застави. Підозрювана особа або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали.

Строк дії ухвали - до 11 год. 00 хв. 26 червня 2023 року.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожним викликом до слідчого/прокурора, уповноважених здійснювати досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000227;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися за межі Житомирського району без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяці з моменту внесення застави, але не більше закінчення строку досудового розслідування.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою - протягом 5 днів з моменту вручення їй копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1