Справа № 639/3077/23
Провадження № 1-кп/639/407/23
У Х В А Л А

щодо дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні

11 липня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові питання щодо дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000449 від 23.05.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 03.12.2021 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді у Жовтневому районному суді м. Харкова знаходиться кримінальне провадження № 0000449 від 23.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Під час судового засідання прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати про об`єктивну наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 покладається необхідність запобіганням подальшим спробам обвинуваченого: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.

Прокурор зазначає, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти наведеним ризикам.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та просила вказане клопотання задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 підтримала клопотання прокурора.

Під час судового засідання захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, посилаючись на те, що прокурором не доведено реальне існування заявлених ризиків, а також не враховано той факт, що потерпіла давно знайома з обвинуваченим, вони періодично разом відпочивали, вживаючи алкогольні напої, до дня вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень потерпіла неодноразово давала свою банківську картку обвинуваченому для придбання продуктів, жодних претензій до нього не мала. Крім того, адвокат просив суд врахувати, що воєнний стан жодним чином не сприяв вчиненню інкримінованих кримінальних правопорушень.

Враховуючи це, захисник просив суд змінити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

Обвинувачений ОСОБА_6 відніс вирішення клопотання прокурора на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши матеріли справи та оцінивши доводи заявлених клопотань, суд приходить до таких висновків.

За змістом ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

- виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

- виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років.

Суд вважає, що на теперішній час є доведеним існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість обвинуваченого ОСОБА_6 переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду підтверджується наступним.

Злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, який інкримінується ОСОБА_6 , передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

Враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який неодружений, міцних соціальних зв`язків у місці постійного проживання не має, існують обґрунтовані ризики того, що у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_6 може покинути місце мешкання та виїхати за межі м. Харкова чи Харківської області, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим наявний ризик його переховування від суду.

Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні.

Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення кримінальних правопорушень, оскільки на даний момент ОСОБА_6 відомі дані про особи потерпілої та свідків, місце їх проживання, коло спілкування, що дає йому можливість впливати на їх свідчення, а саме психічно впливати на останніх, з метою змусити їх змінити свої показання або взагалі відмовитися від них, щоб уникнути притягнення до кримінальної відповідальності.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується тим, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, не має будь-яких офіційних та законних джерел доходу, обставини кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, свідчать про його схильність до їх вчинення, у зв`язку з чим існують достатні підстави вважати про його небажання вести законний спосіб життя. ОСОБА_6 , перебуваючи поза умовами ізоляції, може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі й злочини проти власності, з метою забезпечення своїх елементарних життєвих потреб.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 спрямований на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останнього, виконання ним процесуальних обов`язків, попередження можливості вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про продовження дії запобіжного заходу судом враховуються обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: 1) тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , оскільки санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років; 2) вік та стан здоров`я обвинуваченого, який не має тяжких захворювань чи інвалідності; 3) відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який неодружений, немає будь-яких утриманців, що свідчить про те, що обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків в місці постійного проживання; 4) наявні відомості про те, що обвинувачений ОСОБА_6 до арешту офіційно не був працевлаштованим та не мав постійного джерела доходів.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даний час не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з чим стосовно нього необхідно продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені судом ризики не зменшились та не зникли, у зв`язку з чим відсутні правові підстави для зміни запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .

При визначенні альтернативного запобіжного заходу, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, суд визначає обвинуваченому ОСОБА_6 заставу - двадцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якої було визначено в ухвалі слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 08.06.2023, що становить 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. (2684,00 грн. x 20 = 53 680,00 грн.), що є достатнім розміром застави для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 331, 372, 376, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт - відмовити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 днів, тобто до 08 вересня 2023 року включно.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України одночасно визначити ОСОБА_6 розмір застави у кримінальному провадженні - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53 680,00 грн. (2684,00 грн. x 20 = 53 680,00 грн.), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, до сплину терміну тримання під вартою.

Реквізити депозитного рахунку для зарахування коштів при обранні судом міри запобіжного заходу: отримувачі коштів ТУ ДСА України в Харківській області; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26281249; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; код банку отримувача: 820172; рахунок отримувача: UA0006674.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого з-під варти покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із міста Харкова, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до органів Державної міграційної служби України свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у разі отримання таких документів обвинуваченим ОСОБА_6 ).

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому та заставодавцю, що в разі невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, а до обвинуваченого може бути застосовано інший запобіжний захід.

Строк закінчення тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 - 08 вересня 2023 року о 24 годині 00 хвилин.

Копію ухвали вручити прокурору, направити до державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченому ОСОБА_6 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - протягом цього ж строку з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 12 липня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1