Справа № 953/5526/23
н/п 1-кс/953/5175/23
"06" липня 2023 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
встановив :
05.07.2023 до Київського районного суду м. Харкова поштою надійшло клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому він просить поновити строк на подання клопотання про арешт майна, накласти арешт на автомобіль «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження; зберігання автомобіля «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_1 здійснювати на територію спеціального майданчика затриманих транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 30.06.2023 приблизно о 16.00 год. на перехресті пр-т Героїв Сталінграда - вул. Садовопаркова, відбулося зіткнення автомобіля «SКОDА FАВІА», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 та автомобіля «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 . Внаслідок пригоди водій ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, СГМ, перелом правої руки, де був доставлений до КНП «ХКЛШНМД».
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
У зв`язку з чим, 30.06.2023 року в ході огляду місця події автомобіль «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на територію спеціального майданчика затриманих транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Автомобіль «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження. Відповідно до положення ст.98 КПК України, вказаний автомобіль має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Таким чином, існує сукупність підстав вважати, що вищевказаний транспортний засіб є доказом кримінального правопорушення, оскільки відповідає вимогам ст. 98 КПК України.
Таким чином, з метою зберігання речових доказів відповідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобіля «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_1 .
Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення судової експертизи, трасологічної експертизи, технічного стану транспортного засобу.
Разом з цим, просить поновити строк подання клопотання про арешт майна, у зв`язку з тим, що наступний робочий день після 30.06.2023, з урахуванням вихідних, є 03.07.2023. Таким чином, вказані обставини свідчать про поважність причини пропуску подання клопотання.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою забезпечення зберігання слідової інформації, яка міститься на автомобілі і яка може бути втрачена, збереження речового доказу, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, в матеріалах справи міститься заява прокурора, в якій він просить розглянути клопотання за його відсутності, клопотання підтримує в повному обсязі (а.с. 3).
В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
30.06.2023 з 17.30 год. до 19.16 год. згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, на перехресті пр-т Героїв Сталінграда - вул. Садовопаркова в м. Харкові, проведено огляд, в ході якого, згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 30.06.2023, вилучено вказане в клопотанні сторони обвинувачення майно (а.с. 5-9).
Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.
Згідно вимог п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у випадках, передбачених частиною 5 статті 171 КПК України.
За правилами абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Після проведення огляду клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено, прокурор, на виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, повинен був звернутися до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, тобто до 03.07.2023, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.
В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк, стороною обвинувачення 03.07.2023, згідно відмітки на поштовому конверті, клопотання про арешт майна направлено засобами поштового зв`язку до суду, що відповідає положенням ст. 116 КПК України.
Як зазначено вище дане клопотання сторони обвинувачення надійшло до Київського районного суду м. Харкова поштою 05.07.2023.
Таким чином, передбачений законом строк на звернення до суду із клопотання про арешт майна після проведення огляду прокурором не порушено, а тому клопотання в частині поновлення процесуального строку прокурору на звернення до суду з клопотанням задоволенню не підлягає.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України прокурор довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України, а тому клопотання про накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження підлягає задоволенню, із визначенням місця зберігання автомобілю на територію спеціального майданчика затриманих транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у такий спосіб арешту майна, слідчий суддя вважає доцільним, оскільки в даному випадку такий спосіб забезпечує запобіганню можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись ст.ст. 2, 7, 117, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
В задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку прокурору на звернення до суду з клопотанням - відмовити.
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на автомобіль «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Визначити місцем зберігання автомобіля «MAZDA 3», р.н. НОМЕР_1 , на територію спеціального майданчика затриманих транспортних засобів за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1