Справа № 1-735/11
Провадження № 1/331/7/2023
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальні провадження з обвинувальними актами у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя українця, громадянина України, який має вищу освіту,пенсіонера, офіційно не працевлаштованого, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 190, ч.2, 3 ст. 358 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підсудних ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст. 209, ч.3, 4 ст. 191, ч.2 ст. 190, ч.2, 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 у скоєнні злочинів, передбачених ч.3, 4 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст. 364 КК України.

Органами досудового розслідування підсудному ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення у скоєнні злочинів за таких обставин.

У червні 2008 р. у заступника керуючого відділенням «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння грошима зазначеного відділення банку, для реалізації якого вона вступила в змову з ОСОБА_9 .

За епізодом заволодіння грошима АБ «Полтава-Банк»:

З метою реалізації злочинного наміру ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з останньою та з її відома, виїжджав до населених пунктів Запорізької області, а також відвідував державні установи, розташовані у м. Запоріжжі, де шукав осіб, які бажають отримати кредит у зазначеному відділенні банку. У ході розмови із позичальниками банку ОСОБА_9 повідомляв їм, що він може допомогти в оформленні кредиту у відділенні «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» без необхідності безпосереднього відвідування позичальниками цього відділення банку. Надалі, в осіб, які бажають оформити кредити, а саме у ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , ОСОБА_9 отримував копії їх паспортів громадянина України, ідентифікаційного коду та довідки про заробітну плату, які потім передавав заступнику керуючого відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» ОСОБА_8 .

Після того, як начальником відділу роботи з фізичними особами відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» ОСОБА_6 в порушення вимог п.п.2.1-2.3 Інструкції про порядок відкриття, використання та закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 492 від 12.11.2003 р., а також п.п.3.5-3.9 Положення про кредитування фізичних осіб, затвердженого рішенням засідання наглядової ради АБ «Полтава-Банк» від 14.01.2008 р. за вказівкою заступника керуючого відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» ОСОБА_8 без проведення ідентифікації позичальників банку були оформлені кредитні договори на ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , а також ОСОБА_21 , ОСОБА_3 повідомляв зазначені особи про те, що у видачі кредитів керівництвом відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» їм відмовлено.

Згодом, у період з 11.06.2008 р. по 24.12.2008 р. ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , будучи посадовцем заступником керуючого відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк», незаконно заволодів грошима АБ «Полтава-Банк» за кредитними договорами зазначених позичальників банку, як шляхом отримання їх у касі вказаного відділення банку, так й за допомогою пластикових платіжних карт через мережу банкоматів.

Так, 30.07.2008 р. завідувачкою касою відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» ОСОБА_7 за вказівкою заступника керуючого зазначеного відділення банку ОСОБА_8 на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_1 , відкритий у відділенні «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» згідно з наданими ОСОБА_8 заяв на видачу готівки № 58 від 30.07.2008 р. за кредитним договором № 22 від 30.07.2008 р., укладеним між АБ «Полтава-Банк» в особі керуючого відділенням «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк», з однієї сторони, та ОСОБА_11 , з іншого, а також заяви на перерахування готівкових коштів № 1 від 30.07.2008 р. від імені ОСОБА_9 , були перераховані кошти у сумі 4344, 17 грн., частина з яких у сумі 4200 грн. були зняті їм у касі відділення банку того ж дня за допомогою грошового чека № ЛД 9599576 на закупівлю товару.

Далі, 08.08.2008 р. на підставі наданих ОСОБА_8 , завідуючій касою ОСОБА_7 заяви на видачу готівки № 69 від 08.08.2008 р. на суму 7100 грн. за кредитним договором № 29 від 08.08.2008 р., укладеним між АБ «Полтава-Банк» в особі керуючого відділенням «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» ОСОБА_22 , з одного боку, та ОСОБА_12 , з іншого, та заяви на видачу готівкових коштів № 70 від 08.08.2008 р. у сумі 6350 грн. за кредитним договором № 30 від 08.08.2008 р., укладеним між АБ «Полтава-Банк» в особі керуючого відділенням «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» ОСОБА_23 , з одного боку, та ОСОБА_13 , з іншого, а також заяви на перерахування готівкових коштів № 2 від 08.08.2008 р. від імені ОСОБА_3 , завідувачкою касою відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» ОСОБА_7 за вказівкою ОСОБА_8 на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_1 було перераховано кошти у сумі 11714, 18 грн. (З урахуванням комісії банку).

Того ж дня, а саме 08.08.2008 р., ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, зняв у касі відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» за допомогою грошового чека № ЛД 9599577 частину перерахованої на його розрахунковий рахунок суми коштів у розмірі 11500 грн. на закупівлю товару.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 09.09.2008 р. ОСОБА_3 діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з заступником керуючого відділенням «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» ОСОБА_8 , яка надала завідувачці касою відділення банку ОСОБА_7 заяву на видачу готівки № 97 від 09.09.2008 р. від імені ОСОБА_14 за кредитним договором № 53 від 09.09.2008 р., укладеним між АБ «Полтава-Банк» в особі керуючого відділенням «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» ОСОБА_23 , з одного боку, та ОСОБА_14 , з іншого, отримав у касі відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» кошти у сумі 8705, 10 грн. (З урахуванням комісії банку).

Аналогічним чином, 21.08.2008 р. та 28.08.2008 р. ОСОБА_3 незаконно отримав із каси відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» кошти у сумі 12984, 69 грн. (з урахуванням комісії банку) згідно з наданими заступником керуючого відділенням банку ОСОБА_8 , та за її вказівкою, завідувачкою касою відділення банку ОСОБА_7 заяв на видачу готівкових коштів № 79 від 21.08.2008 р. у сумі 4600 грн., № 80 від 21.08.2008 р. у сумі 2800 грн., та № 85 від 28.08.2008 р. у сумі 7500 грн. за кредитними договорами № 39 від 21.08.2008 р. на ім`я ОСОБА_24 , № 40 від 21.08.2008 р. на ім`я ОСОБА_17 та № 45 від 28.08.2008 р. на ім`я ОСОБА_18 , які насправді мали отримати зазначені позичальники банку.

Крім того, 12.08.2008 р., а також у період з 08.10.2008 р. по 10.10.2008 р. ОСОБА_3 за допомогою грошових чеків № ЛД 9599579 від 12.08.2008 р., № ЛД 9599586 від 08.10.2008 р., № ЛД 9599587 від 09.10.2008 р. та № 9599588 від 10.10.2008 в касі відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» було отримано кошти на загальну суму 15400 грн. (з урахуванням комісії банку), перераховані з його розрахункового рахунку № НОМЕР_1 завідувачкою касою відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» ОСОБА_7 за вказівкою заступника управителя відділення банку ОСОБА_8 згідно з наданими нею заявами на видачу готівкових коштів № 71 від 12.08.2008 р. за кредитним договором № 31 від 12.08.2008 р. на ім`я ОСОБА_15 , а також № 118 від 07.10.2008 р. та № 119 07.10.2008 р. за кредитними договорами №66 від 07.10.2008 р. на ім`я ОСОБА_19 та № 67 від 07.10.2008 р. на ім`я ОСОБА_20 , а також на підставі заяв на перерахування готівкових коштів № 3 від 12.08.2008 р. та № 5 від 07.10.2008 р.

Крім того, в період часу з 11.06.2008 р. по 24.12.2008 р. ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, заволодів грошима АБ «Полтава-Банк» на загальну суму 13000 грн. шляхом зняття їх за допомогою пластикових платіжних карток, отриманих за кредитними договорами № 2 від 03.06.2008 р. на ім`я ОСОБА_25 , та № 9 від 17.06.2008 р. на ім`я ОСОБА_10 , які насправді мали отримати зазначені позичальники банку.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , АБ «Полтава-Банк» в особі відділення «Запорізьке регіональне управління АБ «Полтава-Банк» було завдано матеріальних збитків на загальну суму 66651, 01 грн.

За епізодом заволодіння грошима ВАТ «Мегабанк»:

У листопаді 2007 р. у керуючого відділенням «Запорізьке №1» Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк» ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння грошима зазначеного банку, для реалізації якого вона набула змови з ОСОБА_9 .

Так, 29.11.2007 р. між ВАТ «Мегабанк» в особі директора Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк» ОСОБА_22 , з одного боку, та фізичною особою підприємцем ОСОБА_9 , з іншого, за рекомендацією ОСОБА_8 , було укладено договір №8 про співпрацю.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_8 , на підставі зазначеного договору, ОСОБА_9 , будучи приватним підприємцем, діючи за попередньою змовою з останньою, виїжджав до населених пунктів Запорізької області, де шукав осіб, які бажають отримати кредит у Запорізькому ЦРВ ВАТ «Мегабанк» для нібито придбання його товару. Надалі, в осіб, які бажають придбати товар у кредит, отриманий у зазначеному банку, а саме у ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_30 , ОСОБА_9 отримував копії їх паспортів громадянина України, ідентифікаційного коду та довідки про заробітну плату, які потім передавав керуючій відділенням «Запорізьке №1» Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк» ОСОБА_8 .

Після того, як за вказівкою ОСОБА_8 , провідним економістом роздрібного бізнесу відділення «Запорізьке № 1» Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк» ОСОБА_31 , порушення вимог Положення про кредитування фізичних осіб у ВАТ «Мегабанк», п.3.6 договорів про співпрацю № 7 від 30.11.2007 р. та № 8 від 29.11.2007 р., без проведення ідентифікації особи позичальників банку було оформлено кредитні договори на ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_32 , ОСОБА_29 , ОСОБА_33 , а також на ОСОБА_34 , деяким їх, саме ОСОБА_35 та ОСОБА_26 , ОСОБА_3 повідомляв, що у видачі кредиту керівництвом Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк» їм відмовлено.

Згодом, кошти за кредитними договорами позичальників банку ОСОБА_27 , ОСОБА_26 та ОСОБА_34 на загальну суму 19850 грн. співробітниками відділення "Запорізьке №1" Запорізького ЦРВ ВАТ "Мегабанк" було незаконно перераховано на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_2 , який був відкритий в Запорізькому ЦРВ ВАТ "Мегабанк" в якості оплати за товар, хоча насправді жодних товарів у ОСОБА_9 вказані особи не купували.

Далі ОСОБА_9 достовірно знаючи, що зазначені кошти у сумі 19850 грн. перераховані на його розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 незаконно, в період часу з грудня 2007 року по лютий 2008 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , частину коштів перерахованих на його розрахункових рахунок, перевів у готівку за допомогою грошових чеків у касі Запорізького ЦРВ ВАТ "Мегабанк" на закупівлю товару, а частину коштів перерахував на розрахунковий рахунок № НОМЕР_3 ОСОБА_36 , відкритий в АБ "Факторіал-Банк".

Так, наприкінці листопада 2007 р. ОСОБА_3 та керуючою відділенням «Запорізьке №1» Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк» ОСОБА_8 були надані заяви ОСОБА_27 та ОСОБА_26 на видачу їм кредитів у сумі 3070 грн. та 9550 грн. відповідно, а також документи, необхідні для укладання кредитних договорів.

Після цього ОСОБА_8 провідному економісту роздрібного бізнесу відділення «Запорізьке №1» Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк» ОСОБА_31 було надано вказівку на оформлення документів, необхідних для укладання кредитних договорів, із позичальниками банку ОСОБА_27 та ОСОБА_26 , для розгляду їх кредитною комісією Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк». Після того, як кредитною комісією банку було прийнято позитивне рішення про видачу кредитів зазначеним особам, 04.12.2007 р. ОСОБА_31 , за вказівкою ОСОБА_8 , було укладено кредитні договори № 002-01ТВ/2007 на ім`я ОСОБА_27 та № 003-01ТВ/2007 на ім`я ОСОБА_26 на придбання товарів довгострокового користування, які ОСОБА_37 , за вказівкою ОСОБА_8 , були передані останнім для підписання позичальниками. Далі, після того, як порушуючи Положення про кредитування фізичних осіб у ВАТ «Мегабанк», п.3.6 договорів про співпрацю № 7 від 30.11.2007 р. та № 8 від 29.11.2007 р. зазначені договори були підписані невстановленими по справі особами від імені зазначених позичальників без їхньої особистої присутності у відділенні «Запорізьке № 1» Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк», на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_2 , відкритий у Запорізькому ЦРВ ВАТ «Мегабанк» було незаконно перераховано кошти за кредитними договорами № 002-01ТВ/2007 ОСОБА_27 та № 003-01ТВ/2007 ОСОБА_26 у сумі 3070 грн. та 9550 грн. відповідно, а всього на загальну суму 12 620 грн.

Достовірно знаючи про те, що кошти за зазначеними кредитними договорами перераховані на його розрахунковий рахунок незаконно, 04.12.2007 р. ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з керуючою відділенням «Запорізьке № 1» ОСОБА_8 , незаконно заволодів частиною коштів, перерахованих на його розрахунковий рахунок за кредитними договорами № 002-01ТВ/2007 та № 003-01ТВ/2007 у сумі 9000 грн. шляхом їх переведення в готівку в касі Запорізького ЦРО ВАТ «Мегабанк» за допомогою грошового чека № НОМЕР_4 на закупівлю товару, а 05.12.2007 року частину коштів у сумі 3650 грн. перерахував на розрахунковий рахунок фізичної особи підприємця ОСОБА_36 № НОМЕР_3 , відкритий в АБ «Факторіал-Банк» за допомогою платіжного доручення № 051201 від 05.12.2007 р. як оплату за меблі, чим приховав незаконне походження перерахованих на його розрахунковий рахунок коштів.

Далі, 05.02.2008 р. ОСОБА_3 та керуючою відділенням «Запорізьке №1» Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк» ОСОБА_8 було надано заяву ОСОБА_38 на видачу їй кредиту у сумі 7500 грн., а також документи, необхідні для укладання кредитного договору, одержані ним від ОСОБА_39 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, ОСОБА_8 дала вказівку провідному економісту відділення роздрібного бізнесу відділення «Запорізьке №1» Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк» ОСОБА_37 на оформлення документів, необхідних для укладання кредитних договорів із зазначеним позичальником, для їх розгляду кредитною комісією Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк». Після того, як кредитною комісією банку було ухвалено позитивне рішення про видачу ОСОБА_38 кредиту, 08.02.2008 р. ОСОБА_31 , за вказівкою ОСОБА_8 , було складено кредитний договір № 009-01П/2008 на ім`я ОСОБА_38 на придбання товарів довгострокового користування, який ОСОБА_37 , за вказівкою ОСОБА_8 , було передано останній для підписання позичальником. Далі, після того, як порушуючи вимоги Положення про кредитування фізичних осіб у ВАТ «Мегабанк», п.3.6 договорів про співпрацю № 7 від 30.11.2007 року та № 8 від 29.11.2007 р. кредитний договір № 009-01П/2008 було підписано невстановленими у справі особами від імені ОСОБА_38 без її особистої присутності у відділенні «Запорізьке №1» Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк», на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_2 , відкритий у Запорізькому ЦРВ ВАТ «Мегабанк», було незаконно перераховано кошти за зазначеним кредитним договором у сумі 7500 грн.

Не зупиняючись на скоєному, достовірно знаючи, що кошти за кредитним договором № 009-01П/2008 ОСОБА_34 перераховані на його розрахунковий рахунок незаконно, в той же день, а саме 08.02.2008 р. ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , заволодів грошима по зазначеному кредитному договору у сумі 7200 грн. шляхом їх переведення в готівку в касі Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк» за допомогою грошового чека № НОМЕР_5 на закупівлю товару, чим приховав незаконне походження перерахованих на його розрахунковий рахунок коштів.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 ВАТ «Мегабанк» (з 21.08.2009 р. ПАТ «Мегабанк») в особі Запорізького ЦРВ ВАТ «Мегабанк» (з 21.08.2009 р. Запорізьке ЦРВ ПАТ «Мегабанк») було завдано матеріальних збитків на загальну суму 19 850 грн.

За епізодом заволодіння грошима ЗФ АБ «Факторіал-Банк»:

У грудні 2006 р. у заступника директора ЗФ АБ "Факторіал-Банк" ОСОБА_8 виник умисел на заволодіння грошима зазначеного банку, для реалізації якого вона набула злочинної змови з ОСОБА_9 .

Так, в грудні 2006 р. ОСОБА_8 представила директору ЗФ АБ "Факторіал-Банк" ОСОБА_40 . ОСОБА_9 як особу, яка є приватним підприємцем, та яка співпрацюватиме з банком у сфері кредитування населення, на що ОСОБА_41 дала свою згоду.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , будучи приватним підприємцем, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , виїжджав до населених пунктів Запорізької області, де підшукував осіб, які бажають отримати кредит до ЗФ АБ «Факторіал-Банк» для нібито придбання в нього товарів довгострокового користування. Надалі, в осіб, які бажають придбати у нього товари довгострокового користування в кредит, отриманий у ЗФ АБ «Факторіал-Банк», а саме у ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_48 отримував копії їх паспортів громадянина України, ідентифікаційного коду та довідки про заробітну плату, які потім передавав заступнику директора ЗФ АБ «Факторіал-Банк» ОСОБА_8 або працівникам відділу кредитування фізичних осіб зазначеного банку ОСОБА_49 , ОСОБА_50 або ОСОБА_51 .

Після того, як за вказівкою ОСОБА_8 , економістом відділу кредитування фізичних осіб ЗФ АБ «Факторіал-Банк» ОСОБА_52 , порушуючи п.п.3.2, 10, 12-14 Регламенту експрес-кредитування установами АБ « Факторіал-Банк» фізичних осіб під заставу товарів тривалого користування (програма «Розстрочка»), затвердженого 19.05.2005 р. в.о. голови правління АБ «Факторіал-Банк» ОСОБА_53 , п.1.10 Порядку експрес-кредитування фізичних осіб установами АБ «Факторіал-Банк», затвердженого 19.05.2005 в.о. голови правління АБ «Факторіал-Банк» ОСОБА_53 , без проведення ідентифікації особистості позичальників банку, було оформлено кредитно-заставні договори на ОСОБА_54 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_55 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_48 , ОСОБА_9 повідомляв останнім, що у видачі кредиту ЗФ АБ "Факторіал-Банк" їм відмовлено.

Згодом, кошти за кредитно-заставними договорами позичальників банку ОСОБА_56 , ОСОБА_43 , ОСОБА_57 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 та ОСОБА_48 на загальну суму 28101 грн. співробітниками ЗФ АБ «Факторіал-Банк» було незаконно перераховано на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_6 , відкритий у ЗФ АБ «Факторіал-Банк» як оплата за товар, хоча насправді, жодних товарів у ОСОБА_3 зазначені особи не набували.

Надалі, достовірно знаючи, що зазначені кошти на суму 28101 грн. перераховані на його розрахунковий рахунок № НОМЕР_6 незаконно, ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , отримав перераховані на його розрахунковий рахунок кошти шляхом переведення в готівку їх за допомогою платіжних доручень у касі АБ "Факторіал-Банк".

Так, 29.01.2007 р. ОСОБА_3 у ЗФ АБ «Факторіал-Банк» було надано заяву ОСОБА_42 на видачу йому кредиту на суму 5380, 80 грн., а також документи, необхідні для укладання кредитного договору.

Після того, як економістом відділу кредитування фізичних осіб ЗФ АБ «Факторіал-Банк» ОСОБА_58 , за вказівкою заступника директора ЗФ АБ «Факторіал-Банк» ОСОБА_8 , в порушення п.п.3.2, 10 , 12-14 Регламенту експрес-кредитування установами АБ «Факторіал-Банк» фізичних осіб під заставу товарів тривалого користування (програма «Розстрочка»), а також п.1.10 Порядку експрес-кредитування фізичних осіб установами АБ «Факторіал-Банк» без проведення ідентифікації особи позичальника банку було оформлено документи ОСОБА_54 , необхідні для укладання кредитно-заставного договору, а також оформлено кредитно-заставний договір № 088-37.01/001 від 30.01.2007 р., який було підписано від імені ОСОБА_54 невстановленими у справі особами без їхньої особистої присутності у ЗФ АБ «Факторіал-Банк», 01.02.2007 р. на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_6 , відкритий у ЗФ АБ «Факторіал-Банк», були незаконно перераховані кошти за кредитно-заставним договором № 088-37.01/001 ОСОБА_56 у сумі 4720 грн.

Аналогічно економістом відділу кредитування фізичних осіб ЗФ АБ «Факторіал-Банк» ОСОБА_58 , за вказівкою заступника директора банку ОСОБА_8 , порушуючи п.п.3.2, 10, 12-14 Регламенту експрес-кредитування установами АБ «Факто-ріал-Банк» фізичних осіб під заставу товарів тривалого користування (програма «Розстрочка»), а також п.1.10 Порядку експрес-кредитування фізичних осіб установами АБ «Факторіал-Банк» без проведення ідентифікації особи позичальника банку були оформлені документи, необхідні для укладання кредитно-заставних договорів, а також оформлені кредитно-заставні договори № 099-37.01/001 від 07.02.2007 р. на ім`я ОСОБА_43 у розмірі 4509 грн., № 126-37.01/001 від 22.02.2007 р. на ім`я ОСОБА_57 у розмірі 5893 грн., № 153-37.01/001 від 12.03.2007 р. на ім`я ОСОБА_45 у розмірі 2268, 60 грн., № 157-37.01/001 від 13.03.07 на ім`я ОСОБА_46 у розмірі 2394 грн., № 162-37.01/001 від 15.03.2007 р. на ім`я ОСОБА_47 у розмірі 5785, 50 грн., № 163-37.01/001 від 15.03.2007 р. на ім`я ОСОБА_59 у розмірі 5802, 60 грн.

Після оформлення даних кредитно-заставних договорів, їх підписання від імені позичальників невстановленими у справі особами без їхньої особистої присутності в ЗФ АБ «Факторіал-Банк», на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_6 , відкритий у ЗФ АБ «Факторіал-Банк» як оплата за товар були незаконно перераховані кошти з урахуванням комісії банку з кредитно-заставних договорів № 099-37.01/001 від 07.02.2007 р. ОСОБА_43 у сумі 3956 грн., № 126-37.01/001 від 22.02.2007 р. ОСОБА_57 у сумі 5170 грн., № 153-37.01/001 від 12.03.2007 р. ОСОБА_45 у сумі 1990 грн., № 157-37.01/001 від 13.03.2007 р. ОСОБА_46 у сумі 2100 грн., № 162-37.01/001 від 15.03.2007 р. ОСОБА_47 у сумі 5075 грн., № 163-37.01/001 від 15.03.2007 р. ОСОБА_59 у сумі 5090 грн.

Усього за період з 01.02.2007 р. до 15.03.2007 р. на розрахунковий рахунок ОСОБА_3 № НОМЕР_6 , відкритий у ЗФ АБ «Факторіал-Банк», за кредитно-заставними договорами, оформленими на ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_57 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_47 та ОСОБА_48 було незаконно перераховано кошти у сумі 28101 грн.

Надалі, у період з 17.01.2007 р. по 07.02.2008 р. ОСОБА_9 , достовірно знаючи про те, що кошти за кредитно-заставними договорами зазначених позичальників банку на його розрахунковий рахунок № НОМЕР_6 , відкритий у ЗФ АБ «Факторіал-Банк», перераховані незаконно, діючи умисно, із корисливих мотивів, за попередньою змовою із заступником директора ЗФ АБ «Факторіал-Банк» ОСОБА_8 , незаконно заволодів грошима банку у сумі 28101 грн. шляхом їх переведення в готівку через касу ЗФ АБ «Факторіал-Банк» за допомогою платіжних доручень, а потім використовував їх для ведення своєї підприємницької діяльності, чим приховав незаконне походження перерахованих на його розрахунковий рахунок коштів.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 АБ «Факторіал-Банк» (з 23.03.2009 р. ПуАТ «СЕБ Банк») в особі ЗФ АБ «Факторіал-Банк» (з 23.03.2009 р. Запорізьке ТУ ПуАТ «СЕБ Банк») було завдано матеріальних збитків на суму 28101 гривень.

За епізодом заволодіння грошима ПУАТ «СЕБ Банк»

У період з 24 квітня по 27 квітня 2007 року, ОСОБА_3 , будучи приватним підприємцем, який має право реалізації свого товару шляхом споживчого кредитування в АБ «Факторіал-Банк», маючи намір заволодіти чужим майном шляхом обману, діючи повторно, надав у відділення №45 АБ «Факторіал-Банк», яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, вул. Грязнова,45 завідомо підроблені документи, необхідні для вирішення кредитним комітетом Банку питання про можливість надання споживчого кредиту на ім`я ОСОБА_62 , а саме: дві підроблені заяви-анкети на надання кредиту №002 від 24.04.2007 року та № 002-45 /007 від 26.04.2007 року, підроблений кредитно-заставний договір №002-45/07 від 26.04.2007 р. з додатком та підроблений акт приймання-передачі товару від 26 квітня 2007 року, підписані від імені ОСОБА_62 на придбання у нього як приватного підприємця шляхом споживчого кредитування у вищезгаданій банківській установі холодильника LG вартістю 3100 грн. Далі, після прийняття на підставі наданих завідомо підроблених документів позитивного рішення кредитним комітетом про надання споживчого кредиту на ім`я ОСОБА_62 , 27 квітня 2007 року на розрахунковий рахунок ОСОБА_9 , відкритий в АБ «Факторіал-Банк», надійшли грошові кошти вказаної банківської установи у вигляді оплати товару ОСОБА_62 у розмірі 3039грн. 24коп. ОСОБА_9 , будучи обізнаним про надходження вищевказаних коштів, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, грошові кошти, що надійшли, використав на свій розсуд, розпорядившись ними шляхом перерахування їх 27 квітня 2007 року на свій інший розрахунковий рахунок, відкритий в АБ «Металург», а товар, на придбання якого на ім`я ОСОБА_62 було надано споживчий кредит, останньому не видав, заволодівши таким чином грошима Банку. Надалі ОСОБА_63 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, для надання законності оформлення кредиту на ім`я ОСОБА_62 , частково в період з 07 травня 2007 року по 28 березня 2008 року погасив його у розмірі 1333 грн. 49коп., Після чого подальше погашення кредиту припинив.

Таким чином, внаслідок злочинних дій ОСОБА_9 АБ «Факторіал-Банк», правонаступником якого став ПуАТ «СЕБ Банк», було завдано збитків у розмірі 1705 грн. 75коп.

Крім того, в період часу з 24 квітня по 26 квітня 2007 року, ОСОБА_3 , будучи приватним підприємцем, який має право реалізації свого товару шляхом споживчого кредитування в АБ «Факторіал-Банк», маючи намір підробити документ, який видається установами , які мають право видавати або засвідчувати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підробником, так і іншою особою, діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, передав останньому підпис від імені ОСОБА_62 документи, необхідні для вирішення кредитним комітетом вищевказаного Банку питання про можливість надання споживчого кредиту на ім`я ОСОБА_62 , а саме: дві заяви-анкети на надання кредиту №002 від 24.04.2007 року та № 002-45/007 від 26.04. 2007 року, кредитно-заставний договір №002-45/07 від 26.04.2007р. з додатком та акт приймання-передачі товару від 26 квітня 2007 року. Невстановлена особа, у свою чергу, отримавши вищезгадані документи, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_9 , підписала їх від імені ОСОБА_62 , тим самим, підробивши їх, після чого повернула їх ОСОБА_9 .. Згідно з підписаними від імені позичальника невстановленою особою документів від імені ОСОБА_62 , останній купував у ОСОБА_9 як приватного підприємця шляхом споживчого кредитування в АБ «Факторіал-Банк» холодильник LG вартістю 3100 грн., який нібито отримав 26.04.2007 року. Далі, ОСОБА_9 , отримавши вищезазначені свідомо підроблені документи на ім`я ОСОБА_62 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, підписав від свого імені акт прийому-передачі товару від 26.04.2007 року, згідно з яким нібито передав ОСОБА_64 , а останній отримав у нього, як приватного підприємця, вищезгаданий холодильник, хоча насправді ОСОБА_65 вищезгаданий товар не отримував, тим самим остаточно підробивши вищезгаданий акт.

Таким чином, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з невстановленою особою, склав свідомо підроблені вищезгадані документи, які надалі надали право на надання кредиту на ім`я ОСОБА_66 .. Складені свідомо підроблені документи від імені ОСОБА_66 . ОСОБА_9 мав надалі використовувати в АБ «Факторіал-Банк» з метою надання споживчого кредиту на ім`я ОСОБА_62 та перерахування на його розрахунковий рахунок коштів у вигляді оплати за товар ОСОБА_66 .

Згідно з висновком експерта №90 від 20 квітня 2012 року, підписи від імені ОСОБА_62 у заявах-анкетах на надання кредиту №002 від 24.04.2007 року та № 002-45/007 від 26.04.2007 року, кредитно-заставному договорі №002-45/07 від 26.04.2007р. з додатком та актом приймання-передачі товару від 26 квітня 2007 року, виконані не ОСОБА_67 , а іншою особою.

Крім того, у період часу з 24 квітня по 26 квітня 2007 року, ОСОБА_3 , будучи приватним підприємцем, який має право реалізації свого товару шляхом споживчого кредитування в АБ «Факторіал-Банк», маючи намір на використання свідомо підробленого документа, перебуваючи у приміщенні відділення №45 АБ "Факторіал-Банк", розташованому за адресою: м. Запоріжжя вул.Грязнова, 45, надав кредитному співробітнику зазначеного Банку ОСОБА_68 завідомо підроблені документи, а саме: дві заяви-анкети на надання кредиту №002 від 24.04.2007 року та № 002-45/007 від 26.04.2007 року, кредитно-заставний договір №002-45/07 від 26.04.2007 з додатком та акт приймання-передачі товару від 26 квітня 2007 року, підписані від імені ОСОБА_62 невстановленою особою, тим самим використавши їх.

На підставі наданих ОСОБА_9 завідомо підроблених документів на ім`я ОСОБА_62 АБ «Факторіал-Банк» було надано споживчий кредит.

Згідно з висновком експерта №90 від 20 квітня 2012 року, підписи від імені ОСОБА_62 у заявах-анкетах на надання кредиту №002 від 24.04.2007 року та № 002-45/007 від 26.04.2007 року, кредитно-заставному договорі №002-45/07 від 26.04.2007р. з додатком та актом приймання-передачі товару від 26 квітня 2007 року, виконані не ОСОБА_67 , а іншою особою.

Дії підсудного ОСОБА_3 кваліфіковані:

- за ч.2 ст.190 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), скоєним повторно;

- за ч.3 ст.191 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання посадовою особою своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб;

- за ч.4 ст.191 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом зловживання посадовцем своїм службовим становищем, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинене у великих розмірах;

- за ч.2 ст.209 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у вчиненні фінансових операцій та інших операцій з грошовими коштами, придбаними внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховування та маскування незаконного походження таких коштів, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення , а також придбання, володіння та використання коштів, отриманих внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів;

- за ч.2 ст.209 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у вчиненні фінансових операцій та інших операцій з грошовими коштами, придбаними внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, а також вчинення дій, спрямованих на приховування та маскування незаконного походження таких коштів, джерела їх походження, місцезнаходження, переміщення, а також придбання, володіння та використання коштів, отриманих внаслідок вчинення суспільно-небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню) доходів, вчинене повторно;

- за ч.2 ст.358 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у підробці іншого документа, що видається або засвідчується підприємством, установою, організацією, що має право видавати або засвідчувати такі документи, та який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його як підробником, так і іншою особою, скоєними за попередньою змовою групою осіб;

- за ч.3 ст.358 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразилися у використанні завідома підробленого документа.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності. При цьому зазначив, що свою проивну не визнає, однак не бажає продовження судового розгляду його справи.

Захисник ОСОБА_5 клопотання підсудного підтримала, просила закрити кримінальне провадження. Підсудний ОСОБА_3 свою провину не визнав, однак наполягав на звільненні від кримінальної відповідальності через сплив строків давності, оскільки з моменту вчинення злочинів, які йому інкримінують, минуло більше 15 років.

Прокурор ОСОБА_4 у суді вказала, що строк притягнення особи до відповідальності дійсно сплив, факт невизнання ним своєї провини не є перешкодою для закриття кримінального провадження з цих підстав, тому проти задоволення клопотання підсудного не заперечувала.

Заслухавши думку прокурора, підсудного та його захисника, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 11 розділу XI КПК України (в редакції 2012 року) дана кримінальна справа підлягає розгляду за правилами Кримінально-процесуальним кодексом України (в редакції 1960 року).

Пунктом 5 частини 1 статті 7-1 КПК України, передбачено, що провадження в кримінальній справі може бути закрито судом зокрема із закінченням строків давності.

Згідно ч.2 ст. 11- 1 КПК України, суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених частиною першою статті 49 КК України, закриває кримінальну справу у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Згідно ст. 248 КПК України при наявності обставин, передбачених статтею 6, частиною першою ст. 7, статтями 7-1, 7-2, 8, 9, 10 і 11-1 цього Кодексу, суддя своєю мотивованою постановою закриває справу, скасовує запобіжні заходи, заходи забезпечення цивільного позову і конфіскації майна, а також вирішує питання про речові докази, зокрема про гроші, цінності та інші речі, нажиті злочинним шляхом.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року № 12, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч. ч. 2 - 4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що підсудний ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст. 209, ч.3, 4 ст. 191, ч.2 ст. 190, ч.2, 3 ст. 358 КК України.

Санкціями статей Кримінального кодексу України в редакції Закону України на момент вчинення злочинів передбачено наступну відповідальність.

- за ч.2 ст. 190 КК України - санкція штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років;

- за ч.3 ст. 191 КК України санкція обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років;

- за ч.4 ст. 191 КК України санкція позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

- за ч.2 ст. 209 КК України санкція позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією коштів або іншого майна, одержаних злочинним шляхом, та з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 358 КК України санкція обмеження волі на строк до п`яти років або

позбавленням волі на той самий строк;

- за ч.3 ст. 358 КК України санкція штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або

обмеженням волі на строк до двох років.

Таким чином відповідно до положень ст. 12 КК України в редакції закону, яка діяла на момент вчинення кримінальних правопорушень, інкриміновані ОСОБА_3 кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст.209 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, кримінальні правопорушення передбачені, ч.3 ст. 191, ч.4 ст.191 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, злочини передбачені ч.2 ст.190, ч.2 ст.358 КК України відносять до категорії середньої тяжкості, а злочин передбачений ч.3 ст.358 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості (в редакції закону на час вчинення злочину).

У той же час, санкціями статей Кримінального кодексу України в редакції, чинній на момент прийняття рішення судом,передбачено наступну відповідальність.

- за ч.2 ст. 190 КК України - санкція штраф від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років;

- за ч.3 ст. 191 КК України санкція обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на строк від трьох до восьми років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років;

- за ч.4 ст. 191 КК України санкція позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років;

- за ч.2 ст. 209 КК України санкція позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна;

- за ч.2 ст. 358 КК України санкція обмеження волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк;

- за ч.3 ст. 358 КК України санкція штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або

обмеженням волі на строк до двох років.

Таким чином відповідно до положень ст. 12 КК України, в редакції, чинній на момент прийняття рішення судом, інкриміновані ОСОБА_3 кримінальні правопорушення передбачені ч.3 ст.191,ч.4 ст.191, ч.2 ст.209 КК України, відносять до категорії тяжких злочинів, кримінальні правопорушення передбачені ч.2 ст.190, ч.2 ст.358 КК України відносять до нетяжких злочинів, а кримінальне правопорушення передбачене ч.3 ст.358 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Однак, відповідно до ч. 2 ст. 5 Кримінального кодексу України, закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Відповідно до ст. 49 КК України (в редакції закону на час вчинення злочину) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; 2) три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; 3) п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості; 4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; 5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Судом роз`яснено підсудному наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Таким чином судом встановлено, що п`ятнадцятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованих ОСОБА_3 злочинів передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 190, ч.2, 3 ст. 358 КК України закінчився 08.02.2023 року.

Крім того суд бере до уваги, те що нових кримінальних правопорушень підсудний не вчинив, повідомлення про підозру у зв`язку із вчиненням будь-якого іншого кримінального правопорушення ОСОБА_3 не вручалось, у розшуку підсудний не перебував, ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24 червня 2014 року ОСОБА_3 звільнено від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.190, ч.1 ст.358, ч.2 ст.358, ч.3 ст.358 КК України у зв`язку зі спливом строків притягнення до кримінальної відповідальності, також суд зауважує на тому, що останній злочин у вищевказаному кримінальному провадженні було вчинено ОСОБА_3 27.08.2007 року, тобто в період вчинення кримінальних правопорушень по зазначеній справі, тому строк давності не переривався, за таких обставин суд вважає за можливе звільнити підсудного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі п.5 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо його обвинувачення у вчиненні злочинів передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 190, ч.2, 3 ст. 358 КК України, закрити.

У кримінальному провадженні потерпілими особами були заявлені цивільні позови: Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк» про стягнення з ОСОБА_3 спричиненої шкоди у розмірі 47 140, 73 грн, ПАТ «СЕБ Банк» про стягнення з ОСОБА_3 спричиненої шкоди у розмірі 9370 грн. 32 коп., ПАТ «СЕБ Банк» про стягнення з ОСОБА_3 спричиненої шкоди у розмірі 177 038,23 грн., ПАТ «МЕГАБАНК» про стягнення з ОСОБА_3 спричиненої шкоди у розмірі 51447,94 грн.

Вирішуючи цивільні позови Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк», ПАТ «МЕГАБАНК», ПАТ «СЕБ Банк» про стягнення з ОСОБА_3 спричиненої шкоди, суд виходить з наступного.

Згідно п. 7 ч.1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, суд приходить до висновку про необхідність залишення цивільних позовів Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк», ПАТ «МЕГАБАНК» та ПАТ «СЕБ Банк» про стягнення з ОСОБА_3 спричиненої шкоди залишити без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 7-1, 11-1, 248 КПК України, ст. 49 КК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 190, ч.2, 3 ст. 358 КК України, - закрити у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4 ст. 191, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 190, ч.2, 3 ст. 358 КК України, у зв`язку закінченням строку давності притягнення до відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Запобіжний захід у виді підписки про невиїзд щодо ОСОБА_3 - скасувати.

Цивільний позов Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк» до підсудного ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Цивільний позов ПАТ «СЕБ Банк» до підсудного ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Цивільний позов ПАТ «СЕБ Банк» до підсудного ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Цивільний позов ПАТ «Мегабанк» до підсудного ОСОБА_3 про стягнення шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Скасувати арешт автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO T 13110», 2006 року виписку, д.н.з. НОМЕР_7 , кузов № НОМЕР_8 , двигун № НОМЕР_9 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , накладений постановами старшого слідчого прокуратури Жовтневого району м. Запоріжжя юриста 1 класу ОСОБА_69 від 21 травня 2010 року, 26 листопада 2009 року та 28 вересня 2009.

Скасувати арешт частини квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_3 , 1967 року народження, накладений постановою старшого слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_70 від 17 травня 2012 року.

Скасувати арешт накладений на майно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений постановою старшого слідчого СВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_70 від 14 травня 2012 року (згідно опису, який міститься в протоколі накладення арешту на майно від 18.05.2012 р.).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом п"ятнадцяти діб з дня оголошення постанови. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1