ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1482/23 Справа № 203/2860/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали досудового розслідування № 0000173 за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2023 року про часткове задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого на посаді заступника начальника Дніпровського управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області начальника відділу кримінальної поліції, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2023 року, було частково задоволено клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_10 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 30 липня 2023 року включно.

Визначено підозрюваному заставу в розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 939 400 гривень.

Слідчий суддя врахував, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7-ми до 12-ти років з конфіскацією майна.

Крім того, слідчий суддя врахував стадію досудового розслідування у кримінальному провадженні, у якому на теперішній час не проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на виявлення та фіксування всіх обставин вчиненого злочину, триває збір доказів.

З огляду на це, обізнаність підозрюваного про обставини вчинення кримінального правопорушення, особу потерпілих та свідків, є достатні підстави вважати про існування ризиків перешкоди кримінальному провадженню, шляхом ухилення підозрюваного від проведення слідчих та процесуальних дій за його участю, незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому провадження з метою зміни ними обсягу або змісту своїх свідчень на його користь під час подальшого досудового розслідування та в суді, переховування або знищення речей та документів, що можуть мати значення для кримінального провадження. Таким чином, наявні ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи вік підозрюваного, дані про його особу, зокрема, що останній раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем служби, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, також має зареєстроване місце проживання, де тривалий час мешкає зі своєю сім`єю, майновий стан підозрюваного, сім`я якого має у власності чисельні об`єкти нерухомості та транспортні засоби, а також враховуючи наявні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне визначити заставу у відповідності до абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України в розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що з урахуванням розміру такого прожиткового мінімуму, встановленого законодавством на момент розгляду клопотання, становить 939 400 грн.

В апеляціях:

- захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодившись з вказаним рішенням подала апеляційну скаргу, в якій просила ухвалу слідчого судді змінити в частині розміру застави на 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вважає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, винесена з грубим порушенням та нехтуванням прав підозрюваного.

На думку апелянта, клопотання слідчого є необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Вказує, що підозра пред`явлена ОСОБА_8 є необґрунтованою.

Ризики, зазначені слідчим у клопотанні, на думку апелянта є суперечливими та не відповідають дійсності.

Так, слідчий суддя не взяв до уваги, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, від правоохоронних органів не переховувався. ОСОБА_11 є заступником начальника Дніпровського управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області, одружений, має родину, позитивно характеризується.

Вважає, що ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення зазначений стороною обвинувачення формально.

Стосовно ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого, апелянт зазначила, що вказаний ризик нічим не підтверджується та є лише припущенням сторони обвинувачення.

Крім того, захисник зазначила, що ОСОБА_8 має на утриманні батьків похилого віку, які мають хронічні захворювання та потребують догляду. Також, сам ОСОБА_8 був поранений у 2013 році та після проведеного оперативного втручання потребує постійного нагляду лікаря та особливого харчування.

Крім того, захисник вказала, що обраний слідчим суддею розмір застави є надмірним, а тому просила зменшити розмір застави підозрюваному ОСОБА_8

- прокурор, подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави.

Не оспорюючи ухвалу суду в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_13 , вважав, що вона є необгрунтованою в частині визначення розміру застави та підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадженню.

На думку прокурора, рішення про застосування щодо ОСОБА_8 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави є не вмотивованим, чим істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону.

Вказує, що слідчий суддя без належного мотивування відкинув доводи клопотання про неможливість визначення розміру застави при наявності ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України при вчиненні злочину із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

При визначені розміру застави суд врахував особу підозрюваного, зокрема що останній раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем служби, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, має зареєстроване місце проживання, де тривалий час мешкає зі своєю сім`єю, майновий стан підозрюваного, сім`я якого має у власності чисельні об`єкти нерухомості та транспортні засоби.

Однак, на думку сторони обвинувачення, враховуючи на наявність ризиків та зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п.152 рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії», п.79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» та у рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції», у рішенні слідчого судді балансу між необхідністю дотримання прав та особистих свобод підозрюваного з необхідністю забезпечення дієвості кримінального провадження та суспільного інтересу взагалі не досягнуто.

Вказує, що в даному провадженні відмова у застосуванні застави не є автоматичною, вона мотивована та обґрунтована обставинами кримінального провадженні, які надають можливість суду відступити від принципу поваги до особистої свободи зважаючи на суспільний інтерес та наявність підтверджених ризиків, передбачених п.п. 1,2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Поза увагою суду залишилось те, що потерпілі у провадженні є мешканцями м. Дніпра, анкетні дані та місце проживання яких достовірно відомі підозрюваному, що вказує на те, що існує ризик того, що ОСОБА_8 , використовуючи своє службове становище та службові зв`язки, а також набуті навички роботи працівника правоохоронного органу, знаходячись на свободі може впливати на вказаних осіб та схиляти до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по провадженню.

Водночас, ОСОБА_8 , використовуючи службові зв`язки набуті під час проходження служби в правоохоронних органах Дніпропетровської області, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може знищити, приховати або спотворити будь-які речі чи документи, які мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до матеріалів провадження ОСОБА_8 вимагав від потерпілих 200 тисяч доларів США, що в еквіваленті становить більше 7 мільйонів гривень. Також, судом встановлено, що сім`я підозрюваного має у власності чисельні об`єкти нерухомості та транспортні засоби, то розмір застави в сумі 939400 грн в даному провадженні жодним чином не може бути достатнім стримуючим фактором для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, вчинити дії, передбачені п.п.1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Які на вмотивовану думку суду, доведені органом досудового розслідування.

За таких обставин висновки слідчого судді щодо можливості визначення розміру застави при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та істотно порушують вимоги кримінального процесуального закону щодо законності судового рішення, які є підставою для скасування судового рішення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора, наполягав на її задоволенні, заперечував проти задоволенні апеляційної скарги сторони захисту.

Захисник ОСОБА_7 , підозрюваний ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу сторони захисту та наполягали на її задоволенні, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думки учасників судового процесу, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів. Одним з таких заходів є запобіжні заходи.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, за приписами ст. 178 КПК, слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного/обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного/обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного/обвинуваченого; його майновий стан та наявність у нього судимостей тощо.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Як зазначено у п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону в повній мірі дотримано слідчим суддею місцевого суду.

З матеріалів даного кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 є раніше не судимою особою, та санкція ч. 4 ст. 189 КК України, за якою йому повідомлено про підозру, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Як зазначено у п. 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950 року, ратифікованою Україною 17.07.1997 року, нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як:

b) законний арешт або затримання особи за невиконання законного припису суду або для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом;

c) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права, а статтею 18 цього Закону встановлено порядок посилання на Конвенцію та практику Суду.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію ЄСПЛ, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, №182).

Згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 189 КК України, всупереч твердженням сторони захисту, підтверджується наведеними в клопотанні слідчого, перевіреними під час судового розгляду слідчим суддею доказами, зокрема: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_14 від 08.02.2023, 13.02.2023, 28.02.2023, 01.03.2023; протоколами допиту потерпілого ОСОБА_15 від 08.02.2023, 01.03.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 01.03.2023; протоколом огляду від 08.02.2023; протоколами впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_14 від 01.03.2023; протоколами впізнання за фотознімками за участі потерпілого ОСОБА_15 від 01.03.2023; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіоконтроль особи; висновком за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи писемного мовлення №577 від 18.05.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження у сукупності.

Отже, на переконання колегії суддів, фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінальних правопорушень, у яких він підозрюється, у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_8 підозри за ч. 4 ст. 189 КК України.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень є неспроможними.

Наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчим суддею належним чином мотивовано у своїй ухвалі.

Зокрема, як зазначив слідчий суддя, про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду свідчить тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, у зв`язку із чим, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Крім того, зазначив, що його вік та стан здоров`я не є перешкодою для зміни місця мешкання та вчинення дій із можливого переховування від слідства та суду.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, свідчить те, що враховуючи стадію досудового розслідування у кримінальному провадженні, у якому на теперішній час не проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на виявлення та фіксування всіх обставин вчиненого злочину, триває збір доказів.

Про наявність існування ризику, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, свідчить те, що досудове розслідування тільки розпочато, усі слідчі та процесуальні дії не проведені, а підозрюваному відомі адреси проживання свідків та потерпілих вказаного кримінального провадження.

Таким чином, всупереч доводам апеляційної скарги сторони захисту, слідчий суддя, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_8 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у цьому злочині, та відомості про особу підозрюваного ОСОБА_8 в їх сукупності, зокрема, його вік та стан здоров`я, репутацію підозрюваного, майновий стан, який має постійне місце проживання, одружений, має родину, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, та дійшов правильних висновків, що інші більш м`які запобіжні заходи, не забезпечать його належної процесуальної поведінки та не зможуть запобігти встановленим ризикам.

За таких обставин доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК, недоведеність існування підстав для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставними та суперечать матеріалам кримінального провадження.

Також слідчий суддя, дотримуючись приписів ч. 4 ст. 182 КПК, правильно визначив розмір застави, який відповідає обставинам кримінального правопорушення, майновому та сімейному стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених судом ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та є достатньою мірою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а доводи, наведені прокурором в апеляційній скарзі не містять достовірних доводів про те, що обраний запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що за правилами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір альтернативної застави не може бути завідомо непомірним для підозрюваного, оскільки це нівелює саму сутність цього запобіжного заходу. При цьому стороною обвинувачення не надано доказів наявності у підозрюваного достатніх матеріальних можливостей для внесення застави у запропонованому розмірі.

Крім того приймається до уваги, що ОСОБА_8 , будучи звільненим під заставу 31 травня 2023 року, до суду апеляційної інстанції з`явився, свої процесуальні обов`язки виконує, відомості про вчинення ним будь-яких дій на шкоду слідству або інші обставини, які свідчили б про недостатню дієвість визначеного слідчим суддею розміру застави, стороною обвинувачення не надані.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, з наведенням відповідних мотивів, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також з дотриманням вимог ст.ст. 194, 196 КПК, дійшов висновку про доцільність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, та визначенням відповідного розміру застави. Тому доводи апеляційних скарг прокурора та захисника ОСОБА_7 є безпідставними та задоволенню не підлягають, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою і вмотивованою та відповідає вимогам ст. 370 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 та 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2023 року, якою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 липня 2023 року включно, та альтернативою внесення застави в розмірі 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 939 400 гривень, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4