Справа № 541/1854/23
Провадження № 1-кс/541/528/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000619 від 26 травня 2023 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який не працює, утриманців не має, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

1) 24 жовтня 2001 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки; із застосуванням ст. 46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки;

2) 18 листопада 2002 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 5 ст. 185, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлені волі строком на 4 (чотири) роки; на підставі ст. 71 КК України приєднано 6 місяців позбавлення волі згідно вироку від 24 жовтня 2001 року та остаточно засуджений до 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнений 07 березня 2006 року по відбуттю строку покарання;

3) 11 червня 2008 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років; на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки; звільнений 29 червня 2011 року по закінченню іспитового строку;

4) 01 листопада 2012 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років з конфіскацією майна, та звільненого 05 червня 2018 року по відбуттю строку покарання;

5) 22 січня 2022 року Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді арешту строком на 1 (один) рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

27 травня 2023 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається наступне.

Близько 18 год 00 хв 26 травня 2023 року ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на узбіччі автодороги Р-42 поблизу повороту в с. Марченки Миргородського району Полтавської області виявив транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 2109», легковий, реєстраційні номер НОМЕР_1 , 1992 року випуску, білого кольору, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія/номер НОМЕР_2 від 10 серпня 2004 року, виданого Лохвицьким МРЕВ ДАІ ГУ-УМВС України, є ОСОБА_7 , фактичним володільцем (користувачем) якого є ОСОБА_8 , у нього раптово виник умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом з метою подальшого його тимчасового використання за призначенням для власних цілей.

З цією метою ОСОБА_5 , скориставшись ключами від вказаного транспортного засобу, які перебували у задній кишені переднього пасажирського сидіння, та не маючи дозволу власника та фактичного володільця на користування автомобілем, реалізуючи свій кримінально-протиправний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи із прямим умислом на незаконне заволодіння транспортним засобом, користуючись тим, що фактичні володільці (користувачі) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за місцем знаходження автомобіля відсутні та за ним ніхто не спостерігає, тобто діючи таємно, відчинив передні дверцята автомобіля марки «ВАЗ 2109», легковий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, після чого проник в середину його салону.

Продовжуючи свої кримінально-протиправні дії, направлені на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_5 , сівши на водійське сидіння за кермо, привів в дію стартер, що спричинило запуск двигуна автомобіля марки «ВАЗ 2109», після чого, використовуючи вказаний транспортний засіб у власних цілях, розпочав рух на вказаному автомобілі та поїхав до житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де зареєстрований та фактично проживає, тим самим довів свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом до кінця.

В подальшому, 26 травня 2023 року у вечірній час ОСОБА_5 на вказаному автомобілі, яким незаконно заволодів, потрапив у дорожньо-транспорту пригоду на перехресті поблизу буд. 258 по вул. Сорочинська, м. Миргород Полтавської області.

26 травня 2023 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000619 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

26 травня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця пригоди від 26 травня 2023 року, де зафіксований факт ДТП; протоколом огляду місця пригоди від 26 травня 2023 року, де зафіксований автомобіль; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 26 травня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 27 травня 2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 27 травня 2023 року.

Метою застосування запобіжного заходу слідчим зазначено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілу у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, слідчий у своєму клопотанні стверджує, що інші більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваного з наступних причин:

1) особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на антисоціальну поведінку у конкретному випадку, усвідомлюючи, що судом може бути засуджений до міри покарання у виді позбавленням волі, є підстави вважати, що підозрюваний буде переховуватись від слідства та суду, незважаючи на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

2) особиста порука на адресу слідчого відділу та прокуратури і не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_5 .

3) застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваного ОСОБА_5 чи його захисника, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу.

4) домашній арешт не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, може переховуватися від слідства та суду, продовжувати свою злочинну діяльність, крім того вплинути на свідків, потерпілу, які проживають на території м. Миргорода.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, може ухилитися від виконання процесуальних обов`язків, а також враховуючи, що застосування відносно нього жодного з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, виключається можливість обрання відносно підозрюваного іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Під час судового розгляду прокурор та слідчий підтримали клопотання з викладених в ньому підстав.

Підозрюваний ОСОБА_5 просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, зазначив, що співпрацює зі слідством і не збирається впливати на свідків, потерпілу. Проживає зі своєю матір`ю похилого віку, здійснює догляд за своєю бабою, яка потребує сторонньої допомоги. Працює не офіційно, отримує стабільний заробіток, тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту саме в нічний час.

Захисник ОСОБА_6 зазначила наступне. ОСОБА_5 зареєстрований та проживає зі своєю матір`ю похилого віку ОСОБА_12 , з якою має міцний сімейний зв`язок та добрі стосунки, піклується про неї, допомагає по господарству. Також доглядає свою бабою, яка потребує стороннього догляду. Має постійну роботу, хоча і не офіційну. Докази на підтвердження того, що ОСОБА_5 має намір вчиняти вплив на свідків, потерпілу, у слідства відсутні, всі перелічені в клопотанні органом досудового розслідування ризики не доведені. ОСОБА_5 розкаявся у вчиненому, має намір виправитися. З цих підстав захисник просила клопотання слідчого задовольнити частково, обрати підозрюваному запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, пояснення підозрюваного, його захисника, перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Витяг з ЄРДР № 0000619 свідчить про те, що 26 травня 2023 року відносно ОСОБА_5 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 289 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 травня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

26 травня 2023 року о 19 год 43 хв за підозрою у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення ОСОБА_5 затримано на підставі та в порядку ст. 208 КПК України. В подальшому затриманому за підозрою у вчиненні злочину в присутності його захисника повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених цією статтею.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Будучи раніше судимим за вчинення корисливих злочинів, в період, коли судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, скоїв новий тяжкий корисливий злочин, майна на території Миргородського району не має, розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з урахуванням конкретних обставин вчиненого злочину та їх наслідків, останній може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик впливу на учасників кримінального провадження, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний матиме можливість незаконно впливати на свідків, потерпілу, допитаних в кримінальному провадженні, що може призвести до зміни ними показань або відмови від надання пояснення, а також впливу на осіб, які ще не допитані, але володіють інформацією, що підлягає доказуванню під час досудового розслідування.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується стійкою антисоціальною поведінкою підозрюваного ОСОБА_5 та поведінкою в конкретному випадку, яка характеризується систематичним характером вчинених ним злочинних дій, а також корисливим мотивом підозрюваного, відсутністю постійного або тимчасового місця працевлаштування, відповідно постійного заробітку. Так, відповідно до довідки УІАЗ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 неодноразово судимий, зокрема і за вчинення корисливих злочинів. Підозрюваний не вчиняв ніяких дій до відшукування місця роботи, а саме не став на облік до центру зайнятості, а продовжив отримувати засоби до існування, вчинивши злочин корисливої спрямованості.

Таким чином, наявна обґрунтована підозра відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а також мета забезпечення належної поведінки підозрюваного свідчать про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Вищезазначене підтверджується доказами, доданими до клопотання.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою.

Підстав, що перешкоджають обранню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає.

Разом з тим, в частині посилання слідчого про те, що до підозрюваного не може бути застосований альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в зв`язку з тим, що на даний час таких клопотань від підозрюваного не надходило, слідчий суддя не приймає до уваги, оскільки застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) в будь який час, коли до особи буде застосований запобіжний захід тримання під вартою.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 в подальшому належить утримувати під вартою. Таке рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по кримінальному провадженню існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя визначає розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у кримінальному провадженні, який передбачено п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, в межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 грн.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 19 год 43 хв 26 травня 2023 року до 19 год 43 хв 24 липня 2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 (сто сім тисяч триста шістдесят) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок UA0015950 в ДКСУ м. Київ код ЗКПО 26304855, МФО 820172, отримувач ТУ ДСА України в Полтавській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до слідчого або суду протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Полтавській області, має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавської установи виконання покарань № 23.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Полтавської установи виконання покарань № 23 негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, який здійснює досудове розслідування.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області; для відома вручити прокурору, підозрюваному та слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1