Справа № 438/1031/23
Номер провадження 1-кп/438/97/2023
У Х В А Л А

іменем України

25 липня 2023 року Бориславський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000455 від 01.06.2023, стосовно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 , судимого останній раз 27.07.2022 Октябрським районним судом Харківської області за ч.2 ст. 15- ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч. 1ст. 70КК України, невійськовозобов`язаного,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України

за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и в :

07 липня 2023 року з Львівської обласної прокуратури до суду надійшов обвинувальний акт (з додатками) в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000455 від 01.06.2023, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Бориславському міському суду Львівської області згідно з правилами підсудності, передбаченими ст. ст. 32, 33 КПК України.

Підстав для закриття провадження на підставі п.п. 1-8 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України не має.

Судом проведено підготовче судове засідання, за результатом якого не було встановлено підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України.

Прокурор та інші учасники судового засідання висловили свою позицію про призначення судового розгляду по даному кримінальному провадженні.

Клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено.

Підстав для визнання потерпілих цивільними позивачами, судом не встановлено, оскільки позов останніми не був заявлений під час досудового розслідування, а також у підготовчому судовому провадженні.

Заперечень від учасників судового провадження про здійснення судового розгляду кримінального провадження у відкритому судовому засіданні не надійшло.

Заслухавши думку учасників судового засідання, які висловили свою думку про призначення судового розгляду, суд не знаходить підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, тому необхідно призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Відповідно, питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст.315 КПК України, вирішені.

У підготовчому судовому засіданні 25 липня 2023 року прокурор ОСОБА_7 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів із визначенням розміру застави.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що досудовим розслідування встановлено, що 23 травня 2023 року, приблизно о 15 год 15 хв ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні аптечного пункту Аптеки №126, розташованого на вулиці Куліша, 41а, у місті Бориславі, Львівської області, побачив мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 5», належний ОСОБА_8 , який він вирішив таємно викрасти.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , в цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за чужий рахунок, скориставшись тим, що за його діями не спостерігає провізор аптечного пункту та переконавшись в тому, що не буде викритий іншими сторонніми особами, знаходячись у приміщенні аптечного пункту Аптеки №126, розташованого на вулиці Куліша, 41а в місті Бориславі Львівської області, діючи в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з робочого столу провізора ОСОБА_8 , умисно, повторно, таємно викрав її мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi Note 5», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , помістивши вищевказаний телефон у праву кишеню верхнього одягу, після чого вийшов з приміщення аптеки та пішов у невідомому напрямку, тим самим привласнив дане майно та розпорядився ним на свій розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_8 майнової шкоди на суму 1133,33 гривень.

Крім цього, 28 травня 2023 року, приблизно о 17 год 09 хв ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні магазину «Рукавичка» №1576 ТзОВ ТВК «Львівхолод», розташованого на вулиці Коваліва, 52, у місті Бориславі, Львівської області, вирішив викрасти товарно - матеріальні цінності.

Реалізуючи свій протиправний намір ОСОБА_3 , в цей же час, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, які посягають на чужу власність, передбачаючи їх наслідки у вигляді спричинення майнової шкоди власнику майна і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, спрямованим на незаконне збагачення за чужий рахунок, знаходячись у приміщенні магазину «Рукавичка» №1576 ТзОВ ТВК «Львівхолод», розташованого на вулиці Коваліва, 52, у місті Бориславі, Львівської області, скориставшись тим, що за його діями не спостерігають працівники вказаного магазину та переконавшись в тому, що не буде викритий іншими сторонніми особами, діючи в умовах воєнного стану, підійшов до полиць стелажів з продажу продуктів харчування, зокрема солодощів, звідки шляхом вільного доступу, умисно, таємно, повторно викрав продукти харчування (товари), а саме 8 плиток шоколаду торговельної марки «Milka», молочні, без додатків, вагою 90 г. кожна, вартістю 40 грн. 96 коп. за одиницю, загальною вартістю 327 грн. 68 копйок, які заховав собі під верхній одяг, пройшов повз касову зону торгівельної установи, при цьому не розрахувавшись за вказаний товар, вийшовши з приміщення магазину «Рукавичка» пішов у невідомому напрямку, тобто привласнив викрадене майно та розпорядився ним на свій розсуд, чим заподіяв ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальні збитки на загальну суму 327 гривень 68 копійок.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду від 20.06.2023 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06.08.2023 включно, з визначенням застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить 53680 гривень.

Слідчий суддя Дрогобицького міськрайонного суду при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_3 , встановив наявність обґрунтованої підозри, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та доведеність того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти цим ризикам, зокрема те, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду, оскільки у разі визнання винуватим ОСОБА_3 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; ОСОБА_3 може незаконно впливати на потерпілого, свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні; ОСОБА_3 перебуваючи на волі може вчиняти інші злочини.

На даний час встановлені досудовим слідством ризики не зменшились, оскільки існує ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим йому загрожує покарання у вигляді позбавлення на строк від п`яти до восьми років. Зареєстрований підозрюваний за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_4 . Враховуючи зазначене, ОСОБА_3 перебуваючи на волі, усвідомлюючи міру покарання буде мати можливість залишити своє місце проживання, з метою уникнути відповідальності та переховуватись від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_3 усвідомлюючи міру покарання, передбачену ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до якої передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на потерпілих, свідків, у кримінальному провадженні, з метою надання останніми показів, які його виправдовуватимуть, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосереднього дослідження показань, речей і документів в суді (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку.

Окрім того, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про те, що ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, підозрюється у вчиненні нових злочинів проти власності, а тому перебуваючи на волі, буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, сторона обвинувачення прийшла до висновків, що:

- наявні докази, які дають підстави підозрювати ОСОБА_3 у вчинені тяжких кримінальних правопорушень є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим ОСОБА_3 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

- вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_3 дозволяє застосування до нього запобіжного заходу;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, оскільки підозрюваний раніше неодноразово судимий за злочини проти власності.

Застосування інших більш м`яких запобіжних заходів на думку сторони обвинувачення не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків і не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, оскільки їх відвернення можливе лише за умови утримання ОСОБА_3 в умовах ізоляції від суспільства. Також слід врахувати, що ОСОБА_3 вчинив тяжкі злочини, а тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та інші більш м`які запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, є недостатніми.

Метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків, потерпілу, експертів у кримінальному провадженні, вчиняти інші кримінальні правопрушення. Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до ОСОБА_3 єдиного правильного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, як ступінь втручання у права та свободи особи.

Окрім того, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст.2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Підставою застосування вказаного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та наявність вищенаведених ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому застосування менш тяжкого запобіжного заходу є не достатнім для запобігання вказаним ризикам.

У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу - тримання під вартою підтримав, просить його задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_6 клопотання прокурора підтримав, крім цього зазначив, що продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не одноразово притягався до кримінальної відповідальності за злочини проти власності. ОСОБА_3 має не розглянуті адміністративні та кримінальні справи в яких він здіснював крадіжки в магазині «Рукавичка».

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки є одруженим, має на утриманні малолітню дитину та має хронічні захворювання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні думку обвинуваченого підтримав та заперечив проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під варту. Просить застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.183 КПК, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього ж Кодексу.

Відповідно до положень п.5 ч.2 ст.183 КПК, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000455 від 01.06.2023, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених ч.4 ст. 185 КК України. Вказаний злочин відповідно до ст.12 КК України є тяжким.

Враховуючи те, що строк тримання під вартою обвинуваченої закінчується 06 серпня 2023 року, а судове провадження не може бути завершено до його спливу, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому слід обрати з таких підстав.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд дійшов висновку про те, що останні не зменшилися, з огляду на обставини та вагомість доказів про вчинення ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення, його тяжкість, можливе покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання особи винуватою у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, особи обвинуваченого.

На даний час встановлені досудовим слідством ризики не зменшились, оскільки існує ймовірність того, що обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватись від суду. ОСОБА_3 не працює, не навчається, суспільно-корисною діяльністю не займається, не має міцних соціальних зав`язків за місцем проживання, оскільки під час судового засідання обвинуваченим не надано доказів на підтвердження вказаних ним обставин, що давали б суду достатніх підстав вважати, що вказані ним соціальні зв`язки утримували б його у місці проведення досудового розслідування та судового розгляду. Крім цього з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, санкцією статті якою передбачено позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, під страхом покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також обвинувачена ОСОБА_3 з метою уникнення від кримінальної відповідальності перебуваючи на волі шляхом умовлянь, підкупу, чи іншим чином зможе незаконно впливати на потерпілих, свідків з метою надання останніми показань, які його виправдовуватимуть, з метою уникнення кримінальної відповідальності, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, за що відбував покарання в місцях позбавлення волі, що свідчить про те, що ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, продовжив вчиняти нові злочини проти власності, а тому перебуваючи на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення, тобто наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 не працевлаштований, постійного джерела доходів та стійких соціальних зв`язків не має. Враховуючи те, що ОСОБА_3 за вчинення інкримінованих йому злочинів за ч.4 ст.185 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, під страхом покарання переховуватиметься від суду, впливатиме на встановлених потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення, зокрема, проти власності. Тому суд погоджується з доводами прокурора про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1ст. 177 КПК України.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він одружений та має на утриманні неповнолітню дитину не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Суд вважає недоцільним застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вважає таким, що не зможе запобігти ризику, передбаченому п. 5 ч. 1ст. 177 КПК України.

Також судом не встановлено обставин, що унеможливлюють утримання обвинуваченого ОСОБА_3 у місцях попереднього ув`язнення за станом здоров`я, так як доказів про хронічні захворювання обвинуваченим та його захисником суду не надано.

З урахуванням наведеного, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , тяжкості інкримінованого йому правопорушення, вік та стан його здоров`я, відсутність медичних протипоказань, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, найбільш необхідним і достатнім запобіжним заходом при вказаних у клопотанні прокурора обставинах є тримання під вартою, який у повній мірі зможе гарантувати виконання обвинуваченою покладених на нього обов`язків, суд вважає за необхідне продовжити запобіжний захід - тримання під вартою обвинуваченому на шістдесяти днів.

Суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не змінилася обстановка, яка дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченому може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Отже, під час розгляду даного клопотання прокурора, судом встановлено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання вказаному ризику.

З метою запобігти спробам обвинуваченого продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за доцільне продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Водночас, суд, враховує вік обвинуваченого, наявність постійного місця проживання та у відповідності до положень ч. 3, ч.4 ст. 183 КПК України, вважає доцільним визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у межах розмірів 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисяч шістсот вісімдесят) гривень.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Суд вважає, що саме в такому розмірі застава є помірною для обвинуваченого та забезпечить виконання обов`язків ОСОБА_3 .

Відтак суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - тримання під вартою слід задовольнити, продовжити обвинуваченому запобіжний захід тримання під вартою на 60 днів, до 22.09.2023 року. Визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у межах розмірів 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисяч шістсот вісімдесят) гривень.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 197, 199, 314- 316, 376 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Кримінальне провадження розглядати судом у складі одного професійного судді.

Підготовче провадження закінчити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні в залі Бориславського міського суду Львівської області на 15 годину 30 хвилин 31 липня 2023 року.

Викликати в судове засідання учасників процесу: прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_10 , представника потерпілого ОСОБА_11 .

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів - до 22 вересня 2023 року включно.

Час тримання під вартою рахувати обвинуваченому ОСОБА_3 з моменту оголошення ухвали, а саме 25 липня 2023 року.

Розмір застави визначити у межах розмірів 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисяч шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, банк одержувача ДКСУ, м.Київ; одержувач Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області, IBAN: UA0000757.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Борислава Львівської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця служби; утримуватися від спілкування з потерпілою стороною та свідками з приводу обставин вчинення інкримінованого злочину; уникати відвідування місць перетину пропускних та митних пунктів, в тому числі, на лінії розмежувань; здати до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 22 вересня 2023 року

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Бориславського міського суду Львівської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ "Львівська установа виконання покарань №19".

Після отримання та перевірки протягом одного дня документу, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа ДУ " Львівська установа виконання покарань №19" негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_3 з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Бориславського міського суду Львівської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала в частині обрання запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 25 липня 2023 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1