Справа № 463/5792/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/863/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 липня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Микуличин, Івано-Франківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Клопотання мотивував тим, що останній підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 24 червня 2023 року, близько о 18 годині, знаходячись біля намету військового наметового містечка, в якому проживали військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого біля АДРЕСА_2 , побачивши, що солдат ОСОБА_11 справляв у положенні стоя свою природну потребу (здійснював свій туалет), біля намету, підійшов до нього та діючи з прямим умислом, завдав кулаком правої руки удар в область тулуба з правої сторони солдата ОСОБА_11 , з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю шляхом застосування насильства до підлеглого військовослужбовця, з метою покарати його за справляння ним природної потреби біля намету, а також для підвищення свого власного авторитету серед військовослужбовців, у результаті чого завдав солдату ОСОБА_11 тілесне ушкодження у виді закритого розриву 4 ділянки печінки 1-2 ступеню, забій підшлункової залози.

Про підозру у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_7 повідомлено 06 липня 2023 року.

Із врахуванням обставин кримінального правопорушення, у слідства є достатні підстави вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого і свідків; може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 7 липня 2023 року задоволено частково клопотання слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_10 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів.

Визначено ОСОБА_7 заставу розміром 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 214 720 грн.

Встановлено ОСОБА_7 у випадку внесення застави, наступні обов`язки строком на два місяці з моменту внесення такої: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді із встановленою періодичністю; повідомляти слідчого, прокурора в провадженні якого перебуватиме дане кримінальне провадження, слідчого суддю або суд про зміну місця проходження служби; утримуватися від спілкування із потерпілим, свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись з даною ухвалою, прокурор ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, у межах строку досудового розслідування, з утриманням його у Львівській установі виконання покарань №19 без визначення розміру застави.

Наголошує, що ухвалі слідчого судді в частині визначення розміру застави є необґрунтованою .

Повідомляє, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а саме у застосуванні насильства, щодо підлеглого, окрім того зазначає, що 28 червня 2023 року він зібрав особовий склад свого підрозділу та повідомив підлеглим військовослужбовцям, щоб вони нікому не говорили, що він вдарив ОСОБА_12 .

Слідчим суддею, при визначенні розміру застави, не враховано всі обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , незаконний вплив останнього на потерпілого, свідків даного кримінального провадження, в тому числі свідка ОСОБА_13 , міцність соціальних та службових зв`язків підозрюваного сформованих унаслідок проходження ним служби в правоохоронних органах ДПСУ (Державної прикордонної служби України), що надасть підозрюваному ОСОБА_7 можливість, як самостійно, так і через інших посадових осіб органів Державної прикордонної служби України чинити тиск на потерпілого та свідків. Окрім того, отримані навики роботи та здобуті зв`язки серед працівників правоохоронних органів за час проходження служби, нададуть ОСОБА_7 можливість вжити заходів щодо перешкоджанню органу досудового розслідування у встановленні істини у кримінальному провадженні.

Застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 грн. не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та створить передумови для переховування останнього від органів досудового розслідування та суду, а також до вжиття заходів шляхом підкупу, погроз, шантажу тощо задля уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, доводи захисника та підозрюваного на заперечення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Відповідно до ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За частиною першою та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення кримінального провадження, до яких, зокрема, належать запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею ст. 177 цього Кодексу, окрім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Як убачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, що слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) ТУДБР, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №176-ОС від 27 березня 2023 року, капітана ОСОБА_7 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, призначено на посаду начальника другої прикордонної застави відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тобто, капітан ОСОБА_7 являвся начальником за військовим званням та за посадою (службовим становищем) для солдата ОСОБА_11 , а останній - є підлеглим ОСОБА_7 .

Так, капітан ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем Державної прикордонної служби України по мобілізації, проходячи військову службу на посаді начальника другої прикордонної застави відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порушення вимог в супереч вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 13, 14, 16, 49, 58, 59, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, 24 червня 2023 року, близько о 18 годині, знаходячись біля намету військового наметового містечка, в якому проживали військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого біля АДРЕСА_2 , побачивши, що солдат ОСОБА_11 справляв у положенні стоя свою природну потребу (здійснював свій туалет), біля намету, підійшов до нього та діючи з прямим умислом, завдав кулаком правої руки удар в область тулуба з правої сторони солдата ОСОБА_11 , з метою заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю шляхом застосування насильства до підлеглого військовослужбовця, з метою покарати його за справляння ним природної потреби біля намету, а також для підвищення свого власного авторитету серед військовослужбовців, у результаті чого завдав солдату ОСОБА_11 тілесне ушкодження у виді закритого розриву 4 ділянки печінки 1-2 ступеню, забій підшлункової залози.

6 липня 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч 5 ст. 423-1 КК України.

6 липня 2023 року слідчий Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого в місті Львові ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

7 липня 2023 року клопотання слідчого було задоволено частково слідчим суддею Личаківського районного суд м. Львова.

Ухвалюючи своє рішення про обрання підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя в повному об`ємі, правильно дослідив усі обставини справи та вірно прийшов до переконання про наявність ризиків, перелік яких передбачений ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя, перевіряючи законність та обґрунтованість клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до вимог ст. ст. 193,194 КПК України вислухав доводи учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого і дійшов вмотивованого висновку про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, а наявність обґрунтованої підозри підтверджується письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства.

Перевіряючи доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя Личаківського районного суд м. Львова дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження та дані про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, з вищою освітою, неодружений, не судимий, має позитивну характеристику за місцем служби.

Окрім того, колегія суддів зазначає, що в частині обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвала слідчого судді є обґрунтованою та в апеляційному порядку учасниками кримінального провадження не оскаржується.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених Кодексом.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Також, в контексті справи «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

За змістом статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в цілому та її 3 пункту вбачається, що застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання (пункт 42 рішення ЄСПЛ у справі Musucv.Moldova від 06 листопада 2007 року, заява №42440/06, та пункт 139 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Макаров проти Росії від 12 квітня 2009 року, заява № 15217/07). Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (пункт 79 рішення ЄСПЛ у справі Mangouras v. Spain).

Тому, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого, не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням завданої шкоди, міри покарання, яка може бути застосована до підозрюваного в разі доведеності його вини та наявністю визнаних судом ризиків, застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (214 720 грн.) відповідає меті застосування запобіжного заходу. Саме такий розмір застави, на думку колегії суддів, слугуватиме достатнім стимулюючим фактором, який підозрюваний та/або заставодавець боявся б втратити у разі невиконання покладених процесуальних обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні застави слідчим суддею надано оцінку відповідним обставинам, враховано майновий стан підозрюваного та його родини, характерезуючі дані, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

З витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №176-ЩСвід 27 березня 2023 року ( м. Маріуполь) (а.с. 18), встановлено, що капітан ОСОБА_7 ( П-006632), призначений на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період на посаду начальника другої прикордонної застави відділу прикордонної служби №1, приступив до виконання обов`язків 27 березня 2023 року; із довідкою військово-лікарської комісії №251 (а.с.60), вбачається, що він придатний до військової служби; відповідно до службовою характеристикою (а.с. 61); ОСОБА_7 характеризується позитивно, завжди дисциплінований і виконує службові обов`язки, до виконання службових завдань відноситься відповідально та сумлінно, піддатливий до заходів виховного впливу, володіє організаторськими якостями, надає перевагу практичній роботі з підлеглим, вміє правильно спланувати роботу, самостійний та відповідальний в прийнятті рішень, користується авторитетом у спів службовців; медичною характеристикою (а.с.62) під медичним наглядом перебуває з 10 березня 2022 року у ОСОБА_7 має захворювання пов`язанні з проходженням військової служби, потребує лікування в відділені медичної реабілітації клінічного санаторію «Аркадія» з орієнтовним строком 21 добу, окрім того має вищу освіту, неодружений, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

З огляду на зазначене не заслуговують на увагу колегії суддів доводи прокурора, що ухвала слідчого судді в частині визначення розміру застави є необґрунтованою, а застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не забезпечить належного виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та створить передумови для переховування останнього від органів досудового розслідування та суду.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Відтак, ухвала слідчого судді про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 є законною та обґрунтованою, а тому апеляційну скарга прокурора ОСОБА_6 слід відхилити.

Керуючись ст. 177, 183, 184, 309, 310, 376, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

ухвалу слідчого судді Личаківського районного суд м. Львова від 7 липня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначення розміру застави ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4