Дата документу 22.08.2023Справа № 554/7593/23
У Х В А Л А

22 серпня 2023 року слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 18 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування.

В обґрунтування клопотання зазначив, що сектором дізнання ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000393 від 18 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за фактом того, що 18 серпня 2023 року до ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що цього ж дня, о 09 год 29 хв, в АДРЕСА_1 працівниками поліції було зупинено транспортний засіб ВАЗ 21063, д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_4 , який на вимогу поліцейських надав посвідчення водія з ознаками підробки.

Прокурор вказує, що в ході огляду зазначений бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 було вилучено та поміщено до спец. Пакету НПУ WAR 1080622 з підписами учасників огляду і наразі останній являється тимчасово вилученим майном.

З метою повного, всебічного і неупередженого здійснення досудового розслідування, зважаючи на те, що в даному випадку наявні достатні підстави вважати, що названий бланк посвідчення водія є предметом, що зберіг на собі сліди кримінального правопорушення і містить відомості, які можуть бути використані в якості доказу, у зв`язку з необхідністю проведення криміналістичної експертизи та інших слідчих дій, а також запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження транспортного засобу, виникла необхідність в накладенні на нього арешту.

В судове засідання прокурор не з`явилася, надіслала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала в повному обсязі.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився.

Зважаючи на неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання слідчого та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно положень ч. ч. 5 і 7 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 і п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Аналізуючи клопотання прокурора, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність підстав для накладення арешту на майно, так як вилучений 18 серпня 2023 року в ході огляду бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, за наявності достатніх підстав вважати, що останній зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України прокурор довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, шляхом позбавлення права на його відчуження, розпорядження та користування.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 18 серпня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_4 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому положеннями КПК України порядку.

Визначити місцем зберігання вилученого майна камеру зберігання речових доказів ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5