Справа № 489/3925/23
Провадження № 1-кс/489/968/23
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

14 липня 2023 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000862 від 13.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у його вчиненні

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 26.05.2023 Ленінським районним судом міста Миколаєва за ч. 2 ст. 309 КК України до штрафу в розмірі 34000 грн,

з участю прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

встановив:

14.07.2023 до суду надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, про застосування до підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення та впливати на потерпілу у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, не працює, не має стабільного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, раніше судимий, а також особисто знайомий з потерпілою та вчинив злочин із застосуванням насильства щодо неї.

Прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, зазначивши про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. При цьому підозрюваний підтвердив факт заволодіння телефоном потерпілої із застосуванням.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши письмові матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється в тому, що 13.07.2023, перебуваючи за адресою: вул. Погранична, 159, м. Миколаїв, шляхом ривку, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відкрито викрав у ОСОБА_7 марки «Xiaomi Redmi Note 10 Pro» вартістю 3200 гривень, в умовах воєнного стану, про що СВ ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області внесені відомості до ЄРДР за №0000862 від 13.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до протоколу затримання, 13.07.2023 о 16:35 годині ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні вказаного правопорушення та 14.07.2023 вручено підозру у його вчиненні, обґрунтованість якої підтверджується матеріалами клопотання, в тому числі копіями протоколів прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення; допиту потерпілої та свідків, огляду місця події; пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, а також особистими показаннями ОСОБА_5 , наданими при розгляді клопотання.

При цьому не є доказом відсутності у діях останнього складу інкримінованого правопорушення його твердження про те, що вказаний телефон купив він та подарував потерпілій, з якою проживав, оскільки, по-перше, з часу дарування телефону потерпілій він став її особистою власністю, по-друге, підозрюваний повідомив, що, заволодіваючи телефоном потерпілої, він розумів, що телефон належить саме останній.

Натомість обґрунтованість підозри на даному етапі не вимагає доведення вказаних фактів та вини підозрюваного у вчиненому діянні поза розумним сумнівом.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , віднесене до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до п. 36 Рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) від 20.05.2010 (остаточне 20.08.2010), вбачається, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. У п. 48 рішення ЄСПЛ у справі «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 р. Європейський Суд з прав людини зазначив: "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність існування передбачених статтею 177 КПК України та вказаних у клопотання ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що він офіційно не працює, не має постійного стабільного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків, є раніше судимим та наразі притягується до кримінальної відповідальності в інших кримінальних провадженнях за вчинення умисних, в тому числі тяжких злочинів.

Також є доведеним ризик незаконного впливу на потерпілу у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний особисто знайомий з останньою та під час викрадення її майна застосував насильство щодо неї.

Крім наявності встановлених ризиків, слідчий суддя оцінює в сукупності визначені ст. 178 цього Кодексу обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан його здоров`я; відсутні сть міцних соціальних зв`язків, у тому числі відсутність в нього родини й утриманців; відсутність постійного офіційного місця роботи; майновий стан; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

При цьому не можуть бути підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони обвинувачення твердження сторони захисту про наявність у підозрюваного на утриманні сина, що оскільки, згідно з наданими слідчому судді письмовими документами, останній є повнолітньою особою та наразі перебуває за межами України, що, у свою чергу, вказує, що син підозрюваного проживає окремо від нього, що доводить відсутність міцних соціальних зв`язків останнього.

Також слідчий суддя критично оцінює твердження сторони захисту про можливість запобігання наявним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований та не має постійного стабільного джерела доходу, а також раніше судимий та наразі притягується до кримінальної відповідальності в інших кримінальних провадженнях за вчинення умисних тяжких злочинів, що свідчить про те, що застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не зможе запобігти встановленим при розгляді клопотання ризикам.

У зв`язку з цим, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти встановлених при розгляді клопотання ризикам.

Вказане є підставою для задоволення клопотання.

Враховуючи встановлені при розгляді клопотання обставини, на підставі пункту 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя вважає за доцільне не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки особа підозрюється у вчинені злочину із застосуванням насильства.

Керуючись статтями 176-178, 182, 183, 193-194, 196-197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні №0000862 від 13.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, з моменту його фактичного затримання строком на шістдесят днів - з 13.07.2023 до 10.09.2023 включно.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвалу підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Строк дії ухвали - до 10.09.2023 включно.

Слідчий суддя ОСОБА_1