ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1549/23 Справа № 194/1101/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (в режимі

відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , та захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, строком до 13 травня 2023 року.

Вказана ухвала обгрунтована тим, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Суд першої інстанції вказав, що ризики, що обвинувачені будуть переховуватися від суду, впливати на свідків, вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, є доведеними, а тому жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання вищезазначеним ризикам.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 року та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_7 з тримання під вартою на менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі - цілодобовий домашній арешт за фактичним місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , з покладеними обов`язками відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що його підзахисний раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, вина його не доведена, а пред`явлене обвинувачення не обґрунтоване та не підтверджене доказами.

Вказав, що клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не містить чіткого аргументування необхідності застосування запобіжного заходу та жоден ризик, передбачений п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, не доведений, а клопотання подано із порушенням вимог КПК України.

Вказав, що суд першої інстанції не визначив розмір застави.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.03.2023 року та винести нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_8 обов`язки, а саме:

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора або суду цілодобово;

- прибувати за кожним викликом слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись з м. Павлоград, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- носити електронний засіб контролю.

Апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що сторона обвинувачення кожного разу звертається до суду з ідентичними клопотаннями про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 та постійно вказує на наявність лише ризиків - переховування від суду; незаконний вплив на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Вказав, що вказане свідчить про формальний підхід сторони обвинувачення до порядку продовження запобіжного заходу, та впевненості в тому, що суд у будь-якому випадку продовжить його дію обвинуваченому.

Зазначив, що ОСОБА_8 , перебуваючи під вартою вже два роки, зробив для себе висновки щодо своєї подальшої поведінки і опинившись на свободі, не буде переховуватись від суду, не буде впливати на свідків, не вчинить нового злочину, оскільки, за час перебування під вартою зробив висновки щодо своєї подальшої поведінки в суспільстві.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників провадження, вивчивши надані матеріали, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисників не підлягають задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, тому колегія суддів вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, оскільки більш мякий запобіжний захід не відповідає ступеню тяжкості злочину, у якому вони обвинувачуються.

Колегія суддів вважає, що з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи суворість покарання, яке може бути призначено у випадку доведеності вини ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вони можуть вдатись до спроб переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, з огляду на те, що розгляд вказаного кримінального провадження наразі не завершено, тому ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є цілком обґрунтованими і реально існують.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно того, що обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_7 можуть вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються, оскільки останні здійснювали незаконну діяльність впродовж тривалого часу з метою отримання прибутку.

Колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 щодо того, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, оскільки дані, що характеризують обвинуваченого, не спростовують і не зменшують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого обвинуваченому злочину, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці.

Також колегія суддів зазначає, що питання доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_11 та оцінку доказів у справі у розумінні ст.ст.84, 85, 86 КПК України суд вирішує в нарадчій кімнаті при постановленні остаточного рішення у справі, тому колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_10 .

Відповідно до п. 5 ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, тому колегія суддів не приймає доводи захисника ОСОБА_10 про можливість визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_7 .

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке є особливо тяжким злочином, що спростовує доводи апеляційної скарги захисника щодо надмірної тривалості розгляду справи, при цьому колегія суддів не вбачає надмірної тривалості тримання обвинуваченого під вартою у світлі положень ст. 28 КПК України, з урахуванням інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_8 злочину.

Колегія суддів не вбачає істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали, тому вважає, що у задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , та захисника ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України залишити без задоволення.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 березня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , обвинувачених у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4