Справа №295/7251/23
УХВАЛА

Іменем України

14.09.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у колегіальному складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_5

представника ДУ «ЖУВП (№8)» ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши подання ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким засудженому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Топільня Лугинського району Житомирської області, громадянину України, з середньою освітою, до засудження мешкав за адресою : АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Начальник ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)» звернувся до суду із поданням, у якому просить відповідно до ст. 82 КК України та ст. 537, 539 КПК України замінити засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на більш м`яке покарання - позбавлення волі на певний строк, посилаючись на те, що засуджений фактично відбув більше 15 років позбавлення волі, став на шлях виправлення та за результатами програми соціально-виховної роботи має бал -73.

Засуджений у судовому засіданні зазначив, що погоджується зі всім обвинуваченням, вину визнає, по деяких випадках по епізодам деталі не пам`ятає, оскільки це було 28 років назад. Також додав, що злочини вчинив в молодому віці, зробив для себе необхідні висновки, став на шлях виправлення ще до відповідних змін у законодавстві, допущені в минулому порушення дисципліни мають побутовий характер. Просив суд врахувати, що відбув вже 28 років покарання, а заміна можлива після відбуття 15 років позбавлення волі.

Представник ДУ «ЖУВП (№8)» ОСОБА_6 в судовому засіданні подання підтримав та зазначив, що засуджений характеризується з позитивної сторони, приймає участь у суспільно корисному житті, має 9 заохочень, майже 2 роки не порушує режиму, набрав 73 бали, що на думку комісії свідчить, що засуджений став на шлях виправлення.

Захисник ОСОБА_8 подання підтримав, просив його задовольнити. Зазначив , що засуджений заслуговує на заміну покарання більш м`яким, оскільки він зробив для себе відповідні висновки про те, що вчиняв та жив неправильно. Також звернув увагу, що в своїх запереченнях прокурор стверджує, що засуджений не довів свого виправлення, разом із тим доказуванню по цій справі підлягає те, що засуджений став на шлях виправлення. Останній факт він вважає доведеним.

Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання установи про заміну ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким у виді позбавлення волі на певний строк. Зазначив, що засуджений частково визнає вину по вироку суду, покарання вважає суворим, за весь період відбування покарання допустив 4 порушення режиму тримання, за що було накладення стягнення, періодичність вчинення порушень може свідчити про відсутність виправлення та несистематичність виконання вимог покарання. Також зазначив, що виникають сумніви у виправленні засудженого, останній не завжди робить висновки, тільки під контролем адміністрації, схильний до насильства (середній і високий рівень), середній рівень повторності вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників провадження, суд дійшов до таких висновків.

Судом встановлено, вироком Житомирського обласного суду від 25.04.1997 року ОСОБА_7 засуджено за ст. ст. 93 п. п. "а", "г", "е"; 142 ч. 2; 142 ч. 3; 42 КК України до смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього особистого майна.

Вирок вступив в законну силу: 14.08.1997 року.

Ухвалою Житомирського обласного суду від 23.08.2000р. смертна кара замінена на довічне позбавлення волі.

Початок строку покарання: 25.01.1995 року.

Відбув 15 років з моменту початку строку покарання - 25.01.2010 року.

На дату розгляду комісією установи матеріалів щодо засудженого, останній відбув 28 років 03 місяці 06 днів.

Згідно характеристики засудженого від 12.05.2023 в державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№8)» відбуває покарання з 16.02.1995 року. За час відбування покарання допустив 4 порушення вимог режиму тримання, за що 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності. Має 9 заохочень. В спілкуванні з представниками адміністрації тактовний. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує, належні висновки робить своєчасно. Працевлаштований на майстернях установи, до праці відноситься добре. Приймає участь в роботах з благоустрою та поліпшенню житлово- побутових умов відділення. Приймає участь у пілотному проекті «Освітній простір». Дотримується встановлених правил санітарії та гігієни, спальне місце та санітарний стан підтримує в належному стані. Зовнішній вигляд намагається підтримувати в охайному вигляді. Приймає участь в програмі диференційованого впливу «Фізкультура і спорт». До виконання даної програми відноситься добре. Виконавчі листи до установи не надходили. Вирок суду та призначене покарання вважає суворим. Вину у скоєному злочині визнає частково. Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_7 набрав 200 балів, що відповідає середньому рівню ризику вчинення повторного кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , останній став на шлях виправлення (довів своє виправлення) із загальним балом- 73.

12.05.2023 комісією державної установи «Житомирська УВП (№8)» за результатом розгляду матеріалів особових справ засуджених вирішено направити до Богунського районного суду м. Житомира подання про заміну засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років.

З довідки заохочень та стягнень на засудженого до довічного позбавлення волі вбачається, що до ОСОБА_7 було застосовано 9 заохочень (з 2001 по 2023, останнє 14.04.2023) та 4 стягнення (26.12.2006, 20.11.2007,02.06.2017, останнє 22.09.2021).

Засудженим ОСОБА_7 та начальником відділення СПС ОСОБА_9 складено індивідуальний план виправлення та ресоціалізації, який містить заходи, що свідчать про перспективи виправлення та ресоціалізації засудженого.

Згідно з психологічною характеристикою на засудженого, ОСОБА_7 - характеризується сильним та врівноваженим типом нервової системи, переважно сангвінічним типом темпераменту. За характером - екстраверт. Змішаний тип реагування, стійка мотиваційна спрямованість, прагнення до уникнення конфліктних ситуацій. У даної особи переважає активна позиція, виражена тенденція до самореалізації. Процеси мислення в межах норми, поведінка витримана, відношення до соціальних норм примирливе, цілеспрямованість пристосувальна, реактивність особистості висока. Легко вживається в новому колективі. Добре контролює свої емоції та почуття. Наполегливий в справах, спокійний. Йому властиво сприймати життя таким, яким воно є на справді. Має чітку життєву позицію, виявляє впертість у відстоюванні своїх власних поглядів. Рівень контактної спроможності високий. В середовищі засуджених вживчивий. Добре йде на контакт, спілкується переважно із засудженими, які характеризуються позитивно. В середовищі засуджених користується повагою. У відношенні до представників адміністрації установи відвертий, у спілкуванні тактовний, самокритичний. Плани на майбутнє визначені. Характеризується високою вибірковістю у спілкуванні, обособленістю, сенситивністю, критичністю, незалежністю суджень, а також намагається уникати дуже близьких стосунків, що є способами захисту підвищеної інтелектуальної і емоційної чутливості особистості. За час перебування в установі, заяв та скарг від ОСОБА_7 з приводу погіршення його психічного стану до психологів установи не надходило. Наявність конфліктних ситуацій у камері заперечує. Підстав щодо взяття його на профілактичний облік, а також інших заходів, спрямованих на попередження заподіяння шкоди його життю та здоров`ю на даний час не має.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про заміну покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 КК України, невідбута частина покарання у виді обмеження, позбавлення волі або покарання у виді довічного позбавлення волі можуть бути замінені судом більш м`яким покаранням, строк якого обчислюється з дня заміни невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч. 3 ст. 82 КК України, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ч. 5 ст. 82 КК України, покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти до двадцяти років, якщо засуджений відбув не менше п`ятнадцяти років призначеного судом покарання.

Отже, можливість заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, обумовлена наявністю двох складових: засуджений став на шлях виправлення та відбув певну частину строку покарання в залежності від ступеня його тяжкості.

Засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання у виді довічного позбавлення волі з 25.01.1995, на день розгляду подання відбув 28 років 7 місяців 21 день позбавлення волі, що дає можливість розглянути питання про заміну довічного позбавлення волі більш м`яким у виді позбавлення на певний строк відповідно до ч.5 ст. 82 КК України.

Наведені у поданні обставини, що дають підстави для заміни засудженому ОСОБА_7 покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, підтверджені дослідженими у судовому засіданні матеріалами, і свідчать про те, що засуджений став на шлях виправлення.

Про достатню для такого висновку тривалість позитивних змін в поведінці засудженого також свідчить і те, що він з 2005 року заохочувався не тільки за зразкову поведінку, але й за сумлінне ставлення до праці та активну участь у суспільно корисному житті.

Суд не погоджується із зазначеними прокурором висновками про те, що періодичність вчинення порушень може свідчити про відсутність виправлення ОСОБА_7 та несистематичність виконання ним вимог покарання, а також те що останній не завжди робить висновки, тільки під контролем адміністрації, оскільки в судовому засіданні встановлено, що вчинення 4 порушень за 28 років не може свідчити про систематичність порушень, вони були несистематичні. Також суд відхиляє доводи прокурора, про те, що засуджений визнає вину частково, оскільки в судовому засіданні останній пояснив, що визнає вину повністю, не пам`ятає лише окремі епізоди, де він також не заперечує вину, але не готовий розказати суду подробиці або не вводити суд в оману. Доводи прокурора щодо наявності сумнівів у виправленні засудженого також суд відхиляє, оскільки для заміни покарання на більш м`яке відсутня необхідність констатації повного виправлення засудженого. Відповідно до вимог ст. 82 КК України достатньо констатувати, що засуджений став на шлях виправлення.

За таких обставин суд вважає, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення, його поведінка та ставлення до праці упродовж переважного часу перебування в умовах ізоляції була позитивною, він отримував заохочення, отже, прагнув досягнути виправлення, його загалом позитивну характеристику, а також те, що на день розгляду клопотання ОСОБА_7 відбув 28 років 7 місяців 21 день позбавлення волі, тобто наявні підстави для заміни йому покарання у виді довічного позбавлення волі на позбавлення волі на певний строк відповідно до ч.5 ст. 82 КК України.

Однак, враховуючи те, що відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 робить висновки не завжди своєчасно, вимог режиму дотримується під контролем адміністрації установи, ризик вчинення повторного кримінального правопрушення середній, результати реалізації заходів індивідувальної програми соціально-виховної роботи виконані частково, схильність до насильства висока та середня, суд вважає, що засудженому покарання у виді довічного позбавлення волі може бути замінено на покарання у виді позбавлення волі не в мінімальному розмірі - 15 років, а строком 18 років позбавлення волі, що на думку суду буде необхідним та достатнім для досягнення мети покарання, визначеної Кримінальним законом, а саме: покарання за вчинене кримінальне правопорушення, виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Подання начальника Державної установи «Житомирської установи виконання покарання (№8)» - задовольнити.

Замінити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженому 25.04.1997 Житомирським обласним судом за п.п. «а», «г», «е» ст. 93, ч. 2 ст. 142, ч.3 ст.142, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року), з урахуванням ухвали Житомирського обласного суду від 23.08.2000 року, покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк вісімнадцять років.

Строк заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на строк вісімнадцять років обчислювати з дня заміни покарання - з 14.09.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3