Номер провадження: 11-сс/813/1137/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 кизи

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 року про відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

До слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси в порядку ст. 303 КПК України звернувся зі скаргою ОСОБА_6 , в якій просить визнати бездіяльність посадових осіб ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей за його заявою від 20.05.2023 року про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань та зобов`язати уповноважених осіб невідкладно внести відомості до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 ..

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що відповідно до вказаної заяви, не вбачається, що він, відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України просив внести відповідні відомості до ЄРДР, а сама заява не містить будь-яких конкретних даних про кримінальне правопорушення (час, місце, спосіб скоєння правопорушення).

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що його заява та пояснення до неї містять всі необхідні для внесення до ЄРДР відомості.

Позиції учасників апеляційного розгляду

До початку судового засідання апеляційного суду від ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просив його апеляційну скаргу розглядати без його участі.

Прокурор про причини неявки апеляційний суд не повідомив, з заявами або клопотаннями про відкладення розгляду апеляційної скарги до апеляційного суду не звертався.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора.

Згідно з ч.4 ст.405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

За таких обставин та з огляду на вимоги ч.3 ст.306 та ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_6 без його участі та без участі прокурора.

Дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.24 КПК, які узгоджуються з приписами ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Статтями 303, 304 КПК України визначено рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, право на оскарження та строк подання скарги.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (ч.1 ст.304 КПК).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про порядок ведення ЄРДР (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 року №139). Згідно з п.1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч.1 ст.214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч.4 ст.214 КПК України).

Верховний Суд у своїй постанові №761/20985/18 від 16 травня 2019 року наголосив, якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Також Верховний Суд у своїй постанові № 556/450/18 від 30 вересня 2021 року вказав, що підставою початку досудового розслідування не є будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник в першу чергу має звернутися до уповноваженого державою органу із повідомленням про кримінальне правопорушення, в якому повинна зазначити конкретні відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що відсутні підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_6 , оскільки в даній заяві не наведено формальних ознак злочину, який заявник вважає вчиненим.

Також апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що ОСОБА_6 , у відповідності до вимог ч.1 ст. 214 КПК України не просив внести відповідні відомості до ЄРДР, оскільки в своїй заяві ОСОБА_6 просив «…встановити осіб та прийняти до них міри…».

Крім того, як вбачається із заяви, невстановлені особи шахрайським шляхом виманили у ОСОБА_6 велику суму грошових коштів. При цьому, ані де, коли, та які особи причетні до скоєння шахрайських дій, передбачених ст.190 КК України, скаржник не зазначив.

Таким чином, із заяви, з якою ОСОБА_6 звернувся до ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, не вбачається саме тих складових, які у відповідності до вимог Положення про порядок ведення ЄРДР, дають підстави для внесення до ЄРДР відомостей про скоєний злочин.

Також апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що в його поясненнях до заяви викладені всі, на його думку, відомості, на підставі яких необхідно внести до ЄРДР відомості за його заявою, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст.214 КПК України, такі відомості до ЄРДР вносяться лише за заявою, яка має містити в собі всі необхідні складові, як зазначалось вище.

Беручи до уваги викладені обставини апеляційний суд переконаний, що заява ОСОБА_6 не є такою, що підлягає безумовному внесенню до ЄРДР, оскільки в ній не міститься достатніх відомостей про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 КК України.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення узгоджуються з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, який викладений в постанові від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18, відповідно до якого - у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 не спростовують висновків слідчого судді.

Слідчим суддею не допущено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Керуючись вимогами ст.ст. 24, 376, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси від 20.06.2023 року про відмову в задоволенні його скарги на бездіяльність посадових осіб відділу поліції №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4