Справа № 953/7347/23
н/п 1-кс/953/6324/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" серпня 2023 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000934 від 12.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

15 серпня 2023 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000934 від 12.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в якому просить накласти арешт на автомобіль ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , що мешкає: АДРЕСА_1 , а фактичним власником якого є ОСОБА_5 , мешкає: АДРЕСА_2 (к.т. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 12.08.2023 за № 0000934 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.08.2023, близько 16.20, поблизу будинку №110 по вулиці Академіка Павлова в м. Харкові сталося зіткнення а/ м TOYOTA CAMRY р.н. НОМЕР_4 п/к ОСОБА_6 та а/м ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_1 п/к військовослужбовця в/ч НОМЕР_5 ОСОБА_5 . Внаслідок пригоди водій ОСОБА_5 та пасажир а/м TOYOTA CAMRY ОСОБА_7 отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до медичних закладів м. Харкова.

У зв`язку з чим, 11.08.2023 в ході огляду, автомобіль ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_1 , був вилучений та поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів м. Харкова, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, 107.

Власником автомобіля ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 мешкає: АДРЕСА_1 , а фактичним власником якого являється ОСОБА_5 , мешкає: АДРЕСА_2 (к.т. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ).

Автомобіль ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_1 , отримав зовнішні механічні пошкодження внаслідок дорожньо-транспортної події та відповідно до положення ст. 98 КПК України, вказаний автомобіль має ознаки речового доказу, тобто є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, з метою збереження речових доказів відповідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України виникла необхідність у арешті автомобіля ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_1 .

Крім того, вказаний транспортний засіб необхідний для проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу.

Необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.

В судове засідання прокурор не з`явився, до матеріалів клопотання долучено заяву прокурора про розгляд клопотання без її участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Користувач майна в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання прокурора є обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню, виходячи з наступного.

Правовою підставою арешту майна є кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000934 від 12.08.2023року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

11.08.2023 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено автомобіль ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_1 .

12 серпня 2023 року постановою старшого слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_8 вказаний автомобіль визнано речовим доказом.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, майна, що має доказове значення в даному кримінальному провадженні, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000934 від 12.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ-2101 р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у власності ОСОБА_4 , що мешкає: АДРЕСА_1 , а фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 , мешкає: АДРЕСА_2 (к.т. НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ) шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя

Київського районного суду

м.Харкова ОСОБА_1