Провадження №11-кп/801/470/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника особи, відносно якої застосовано

примусові заходи медичного характеру - адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000927, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 21.06.2021 за апеляційною скаргою захисника особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2023 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Калинівка Вінницької області, українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, -

Зміст судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2023 року задоволено клопотання слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_9 та відносно ОСОБА_8 у зв`язку з вчиненням нею суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним режимом нагляду.

Судом установлено, що 20.06.2021, близько 23 год, дізнавач сектору дізнання відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 разом із оперуповноваженим відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_11 , одягнені у формений одяг та згідно з ч.1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» мали статус працівників правоохоронного органу та підлягали захисту, діючи відповідно до покладених на них завдань відповідно до вимог п. п. 5, 7, 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», в м. Калинівка Хмільницького району Вінницької області розшукували особу, яка пропала безвісти, так як отримали виклик по спеціальній лінії «102», зареєстрований у ІТС ІПНП (журнал ЄО) від 20.06.2021.

Так, 21.06.2021, близько 01 год., розшукали безвісти зниклу особу, ОСОБА_8 , яка мала ознаки вираженого психічного розладу та при цьому створювала реальну небезпеку собі, а також оточуючим. Тому, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про Національну поліцію», повідомивши ОСОБА_8 підставу застосування поліцейського заходу (піклування), роз`яснивши право отримувати медичну допомогу, давати пояснення, оскаржувати дії поліцейських, негайно повідомити інших осіб про її місце перебування, запропонувавши при цьому присісти до службового автомобіля та проїхати до приймального відділення КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» в м. Вінниці з метою проведення огляду (обстеження), на що ОСОБА_8 погодилась.

У подальшому, 21.06.2021, близько 01 год. 10 хв, ОСОБА_8 , перебуваючи всередині приймального відділення КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка», яке знаходиться по вул. Пирогова, 109, у м. Вінниці, наблизилася до працівниці поліції ОСОБА_13 та почала виражати своє невдоволення, виражатися до ОСОБА_13 нецензурною лайкою, погрожувати їй, на що отримала від працівниці поліції зауваження про недопустимість такої поведінки.

Тоді, ОСОБА_8 , діючи умисно, достовірно знаючи, що ОСОБА_12 є співробітником правоохоронного органу та виконує службові обов`язки, продовжила виражати своє невдоволення, реагувати агресивно, виражатися в її адресу нецензурною лайкою, погрожувати та намагалася покинути приймальне відділення КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка».

Побачивши такі дії, ОСОБА_12 , виконуючи службові обов`язки, діючи у межах службових повноважень та відповідно до чинного законодавства, намагалася зупинити ОСОБА_8 , з метою унеможливлення створення реальної загрози оточуючим зі сторони ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_8 усвідомлюючи, що вона діє стосовно працівниці поліції, яка виконує свої службові обов`язки, маючи намір заподіяти шкоду здоров`ю працівнику правоохоронного органу при виконання службових повноважень, продовживши поводити себе агресивно, взявши обома руками ОСОБА_14 за волосся, потягнула останню на підлогу. Продовжуючи свої дії, ОСОБА_8 , перебуваючи на підлозі біля ОСОБА_13 , взяла обома руками за голову останню, та застосувавши фізичну силу, нанесла удар об підлогу тім`яною ділянкою ОСОБА_13 .

Внаслідок таких дій ОСОБА_8 нанесла працівниці сектору дізнання відділу поліції №2 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_10 , згідно висновку експерта № 523 від 21.06.2021, легкі тілесні ушкодження, а саме синець в тім`яній ділянці голови до центру.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 125 від 22.10.2021 у період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_8 страждала на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдальної шизофренії (F20.0). У період часу, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, ОСОБА_8 не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_8 страждає на хронічне психічне захворювання у вигляді параноїдальної шизофренії (F20.0). В теперішній час ОСОБА_8 не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_8 , потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

З урахуванням дійсного актуального психічного стану підозрюваної, хронічного психічного захворювання у вигляді параноїдальної шизофренії (F20.0), суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , на підставі вимог ч. 3 ст. 94 КК України, потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним режимом нагляду.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ставиться питання про скасування ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2023 року через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та закриття провадження.

Апеляційна скарга мотивована тим, що під час розгляду клопотання суд не з`ясував, чи містять діяння ОСОБА_8 ознаки суспільно небезпечного діяння, передбачені ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки на переконання захисника дії працівника правоохоронного органу (потерпілої) не були пов`язані з виконанням нею службових обов`язків. Також вказує на те, що агресивні дії підзахисної були спрямовані не лише на адресу працівниці поліції, але й щодо медичного персоналу.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Захисник особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 підтримала доводи апеляційної скарги захисника з підстав, викладених в ній та просила задовольнити в повному об`ємі.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з ухвали, зазначені вимоги закону судом дотримані, а висновки щодо необхідності застосування примусових заходів медичного характеру належним чином умотивовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Як уже зазначалось вище, доводи апеляційної скарги захисника зводяться до того, що під час судового розгляду не було встановлено, що мало місце суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України.

Так, диспозиція ч. 2 ст. 345 КК України встановлює кримінальну відповідальність з-поміж іншого, за умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу, легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

При цьому у разі вчинення таких дій особою, що перебуває в стані неосудності (не могла усвідомлювати свої дії та керувати ними), встановлення суб`єктивної сторони (умислу) не має значення.

У провадженні, що є предметом апеляційного розгляду, судом першої інстанції з показань потерпілої ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_11 установлено, що 20 червня 2021 року вони чергували і перебували на службі. По спеціальній лінії «102» поступив виклик про безвісті зниклу особу ОСОБА_8 . Потерпіла разом зі свідком виїхали на місце проживання ОСОБА_8 , а саме на АДРЕСА_2 , де ОСОБА_15 , яка представилась родичкою ОСОБА_16 написала відповідну заяву та повідомила про обставини зникнення ОСОБА_17 . Після цього, приїхавши до райвідділу, дали орієнтування, що розшукується така особа, як ОСОБА_8 . В подальшому надійшло повідомлення, що в м. Калинівка була знайдена особа дуже схожа на розшукувану. Після цього, потерпіла у складі оперативної групи поїхала у м. Калинівку Вінницької області, встановили розшукувану особу - це була ОСОБА_8 , яка мала ознаки вираженого психічного розладу, вона не спілкувалася, поводила себе агресивно після чого було прийнято рішення про доставку особи до КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка» з метою проведення її огляду (обстеження). Після чого ОСОБА_8 запропонували сісти до службового автомобіля та проїхати до лікарні на обстеження, на що остання погодилась. По дорозі потерпіла повідомила заявниці ОСОБА_18 , про те що знайшли ОСОБА_8 та везуть її до лікарні «ім. акад. О.І. Ющенка» в м. Вінниці. В подальшому, перебуваючи всередині приймального відділення лікарні, ОСОБА_8 почала виражати своє невдоволення, виражатися нецензурною лайкою, погрожувати та разом із ОСОБА_18 намагалася покинути приймальне відділення, вибивши двері у відділенні. Потерпіла намагалася зупинити ОСОБА_8 . За результатами огляду лікар ОСОБА_20 порадила ОСОБА_8 лягти до лікарні. З вказаною пропозицією лікаря, ОСОБА_18 не погодилася, а ОСОБА_8 взагалі про це нічого не казала, лише виражалася нецензурною лайкою, на що лікар сказала написати заяву про відмову від госпіталізації. Потерпіла повідомила лікарю, що ОСОБА_18 не є опікуном ОСОБА_8 і не вповноважена писати будь-які заяви відносно неї. Після цього, ОСОБА_8 , яка стояла навпроти потерпілої, взяла потерпілу за волосся, потягнула і вони разом впали на підлогу, де боротьба продовжилася і ОСОБА_8 вдарила ОСОБА_10 тім`яною частиною голови об підлогу, особи які були присутні розбороняли їх. В подальшому в лікарню викликали працівників поліції, швидку. Потерпілу відвезли до лікарні, що знаходиться по вул. Київська в м. Вінниці, де у неї були виявлені тілесні ушкодження.

Такі ж обставини підтвердили свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Обставини заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_10 підтвердила в судовому засіданні також особа, відносно якої вирішувалось питання про застосування примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 та при цьому повідомила, що усвідомлювала той факт, що ОСОБА_10 є працівником поліції.

Таким чином судом було встановлено, що ОСОБА_8 заподіяла легкі тілесні ушкодження ОСОБА_10 у зв`язку з виконанням нею службових обов`язків, а факт нескладання на певний момент протоколу про застосування превентивного заходу - поліцейського піклування не має значення для встановлення факту заподіяння тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням особою службових обов`язків.

Таким чином судом було встановлено, що потерпіла ОСОБА_10 виконувала службові обов`язки та під час їх виконання ОСОБА_8 заподіяла їй легкі тілесні ушкодження.

Інші обставини, визначені п. 2-5 ч. 1 ст. 513 КПК України захисником в апеляційній скарзі не оспорюються.

За наведених обставин суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, відносно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 06 березня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000927, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 21.06.2021 про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним режимом нагляду відносно ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з вчиненням нею суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: