Справа № 953/3852/23
Провадження № 1-кс/953/5337/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000567 від 17.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 07 липня 2023 року засобами поштового зв`язку подала до суду клопотання, яке надійшло до суду 12 липня 2023 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000567 від 17.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна, в якому просить накласти арешт шляхом встановлення заборони користування на речі та документи, виявлені та вилучені під час проведення обшуку автомобіля Volkswagen Multivan VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_4 , а саме:

- чорнові записи на 12 фрагментах паперу; мобільний телефон Айфон 14 чорного кольору з сім карткою « НОМЕР_3 »;

- мобільний телефон Айфон 12, IMEI: НОМЕР_4 , сіро-синього кольору з сім карткою « НОМЕР_5 »;

- мобільний телефон Нокіа Сі чорного кольору НОМЕР_6 без сім картки;

- тримач з-під сім картки з номером НОМЕР_7 ;

- 17 купюр номіналом 100 доларів США з наступними серіями та номерами: LL87624733C, LL87624732C, LB25272041J, LF70380332B, LB88437014A, LL87624734C, ML48329987C, KB07104422A, KB39627799C, KF36880092A, DB35306003C, HB32159885J, HG78488720A, KB65090105J, KF16714923C, KB43555173Q, AB19262576F.

- 67 купюр номіналом 500 гривень з наступними серіями та номерами: АЄ0278702, ЦБ2670740, ВД5565005, ЗГ4062985, ЗГ4062986, ЗГ4062554, ББ9654623, АЕ1491076, ВИ4542558, ХД5330892, ЄД4180509, ЗГ4062544, ЗГ4062543, ЗГ4062546, ЗГ4062545,ЗГ4062548, ЗГ4062547, ЗГ4062550, ЗГ4062549, ЄА3066337, ЗА8550520, ЄА3312403, АП4889019, АМ6721144, ЕГ8372862, ЕГ8917036, ЕБ3208988, ЕЖ0136251, АЕ1316184, БА7137989, ЕЕ5260091, ЕА5298692, ВЄ9310046, ГА1618982, ХА0198222, ГБ9647181, АГ5831874, ВЄ4847636, ХЖ1543290, АК9703156, АЕ0151260, АБ6356312, ХД3266111, ГБ0356876, ФЖ5268853, ФЖ5268857, ЗЗ7094404, ФБ5883479, ФЗ3382494, СГ0181398, СЗ2781631, СД7389951, СД7389952, СД7389953, СД7389950, ЛД5432008, ФД2133100, ФБ2399509, ФД0244397, ЗФ5492074, МВ9118623, ЗФ8968431, ВА0175480, ЛЗ8923004, ЛИ2339896, СЖ3611969, ВГ5714936.

- 37 купюр номіналом 200 гривень з наступними серіями та номерами: ДД1945773, ГЖ1229725, ЗГ9870228, КГ6694882, УИ7018038, УЗ4102808, КЛ8029561, ТЖ8587776, ЦБ2400569, ПД4302962, СД5274458, СМ0558406, ХИ8740979, УЖ1264774, ХГ7489031, ТИ8937456, УХ0826938, УМ9467460, СА6927272, СМ4880622, УТ3464680, ХЕ2030148, ЗЄ4847875, КЛ6432283, СЖ4874028, УП7289515, УХ5821647, ПД7882080, УН7560965, ТЖ6810008, ЄЦ0821560, ЕЕ9927090, СЕ3712343, ТБ7262201, ЗЄ2169791, УС0182774, УЖ7605420.

- 1 купюра номіналом 50 гривень з наступними серіями та номерами: УЖ2901748.

- фрагмент розписки № 101;

- повістка з розпискою № 102 не заповнена на якій мається лише підпис виконаний від ОСОБА_5 та відтиск гербової печатки синього кольору.

Власником зазначеного майна є ОСОБА_4 .

Місцем зберігання майна прокурор просить визначити камери схову СУ ГУНП в Харківській області та матеріали кримінального провадження.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у виділеному кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000567 від 17.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.04.2023 до слідчого управління ГУНП України в Харківській області надійшли матеріали управління СБ України в Харківській області, про те що громадянин ОСОБА_6 в змові з невстановленими особами організували злочинну схему з систематичного отримання неправомірної вигоди за підготовку необхідних документів для виїзду військовозобов`язаних громадян України за кордон.

Допитаний свідок надав показання про те, що познайомився з жінкою на ім`я ОСОБА_7 , яка за грошову винагороду в розмірі 6500 доларів США та 3000 гривень допоможе останньому в отриманні необхідних документів для виїзду військовозобов`язаних громадян України за кордон.

06.07.2023 у період часу з 08 години 20 хвилин до 10 години 05 хвилин на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.07.2023 проведено обшук автомобілю Volkswagen Multivan VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_8 , яким користується ОСОБА_4 , у ході якого було виявлено та вилучено зазначене в клопотанні майно.

Вказані речі та документи 06.07.2023 визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

Вилучені в ході проведення обшуків предмети та документи мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, оскільки є засобами вчинення кримінального правопорушення, можуть містити на собі інформацію вчинення кримінального правопорушення, в подальшому будуть необхідні для проведення судових експертиз, відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Повернення вищевказаного вилученого майна може негативно вплинути на з`ясування істини по кримінальному провадженню, оскільки повернення зазначених предметів унеможливить проведення експертного дослідження та інших досліджень, що будуть проводитись рамках кримінального провадження.

Враховуючи наведене, у органу досудового розслідування виникла обґрунтована необхідність у накладенні арешту на вищезазначені предмети та документи з метою недопущення їх знищення, забезпечення збереження доказів, повного та об`єктивного досудового розслідування.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. ОСОБА_4 , який є власником майна, у судове засідання не з`явився, його представник адвокат ОСОБА_8 надав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Крім того, представником власника майна адвокатом ОСОБА_8 надані до суду заперечення на клопотання прокурора про арешт майна, в яких представник просить відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту, зазначивши наступні обставини. Так, представник зазначає, що обшук автомобіля проводився не уповноваженими на те працівниками оперативного підрозділу, яким не було надано право на проведення такої слідчої дії ухвалою слідчого судді про обшук, що не відповідає вимогам ст.ст.233-236 КПК України та є грубим порушенням кримінального процесуального закону. З наведених в клопотанні доводів не вбачається, що вилучене у ОСОБА_4 майно взагалі якимось чином стосується даного кримінального провадження та відповідає визначеним ст.98 КПК України критеріям речових доказів у кримінальному провадженні. Належні ОСОБА_4 грошові кошти не відповідають критеріям речових доказів, не забезпечують цивільний позов, не є такими, що отримані неправомірно та не підпадають під конфіскацію. Натомість ці грошові кошти є особистими накопиченнями ОСОБА_4 , отримані в законний спосіб, та частини з них призначалась для оплати навчання його доньки у вищому навчальному закладі. Крім того, клопотання прокурора не відповідає вимогам статті 171 КПК України, оскільки не містить жодних доводів стосовно підстав, мети, а так само обґрунтування необхідності арешту майна, тобто доводів про те, яким саме чином описана фабула кримінального правопорушення взагалі стосується вилученого у ОСОБА_4 майна.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Майно, на яке прокурор просить накласти арешт, було вилучене під час проведення обшуку 06 липня 2023 року, із вказаним клопотанням прокурор звернувся до суду засобами поштового зв`язку 07 липня 2023, тобто клопотання прокурора про арешт майна подане у строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, прокуром доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, з підстав, передбачених п.3 ч. 2 ст. 170 КК України, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно має значення для забезпечення кримінального провадження, було вилучене 06 липня 2023 року під час проведення обшуку автомобіля, яким користується ОСОБА_4 , про можливу причетність якого до вчинення кримінального правопорушення вбачається з ухвали слідчого судді про обшук та наданих до клопотання доказів, вилучене майно має значення для забезпечення кримінального провадження, враховуючи встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема отримання особами незаконної грошової винагороди, існують розумні підозри вважати, що зазначені в клопотанні грошові кошти є засобом кримінального правопорушення, могли бути отримані під час злочинної діяльності, та існує можливість використання зазначених грошових коштів, як доказів у кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_9 від 06 липня 2023 року зазначені в клопотанні речі, документи та грошові кошти визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Прокурором доведено наявність розумних підозр вважати, що вилучене під час проведення обшуку зазначене в клопотанні майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Щодо доводів представника власника майна адвоката ОСОБА_8 про те, що вилучені грошові кошти є особистими накопиченнями ОСОБА_4 та отримані ним у законний спосіб, не підтверджені жодними доказами та, відповідно, не спростовують факт вірогідності отримання та використання зазначених грошових коштів під час здійснення злочинної діяльності, що є достатнім на даному етапі досудового розслідування для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, який є тимчасовим заходом та не позбавляє особу права власності.

При цьому, власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Щодо доводів представника власника майна про недопустимість доданих до клопотання доказів, зокрема протоколу обшуку, через процесуальні порушення, які на його переконання мали місце при проведенні обшуку, слід зазначити наступне.

Згідно з ч.1 ст.87 КПК недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, зокрема, докази, що були отримані шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених КПК України, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.86 КПК).

Відхиляючи доводи представника щодо недопустимості протоколу обшуку, слідчий суддя зазначає, що зі змісту протоколу обшуку від 06 липня 2023 року вбачається, що в обшук був проведений старшим слідчим СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_10 , що повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Участь при проведенні обшуку оперативних співробітників не свідчить про істотне та очевидне порушення вимог закону та прав і свобод людини.

На стадії досудового розслідування визнання доказів слідчим суддею, судом недопустимими можливо лише у випадках, коли такі докази отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини, а їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого розслідування чи судового розгляду або шляхом надання додаткових матеріалів, які вже є у розпорядженні сторони кримінального провадження. Тобто, висновок про недопустимість відповідного доказу є категоричним навіть із врахуванням відповідних особливостей стадії досудового розслідування. Суд на стадії досудового розслідування може визнати недопустимими лише очевидно недопустимі докази, порушення збирання яких не може бути спростоване будь-якими іншими матеріалами. Однак, доводи представника не свідчать про очевидну і категоричну недопустимість зазначених доказів, а остаточна оцінка зібраним у кримінальному провадженні доказам і, за наявності правових підстав, визнання їх недопустимими може бути здійснено під час розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Прокурором обгрунтовано необхідність накладення арешту на вилучені мобільні телефони, оскільки дане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна постанова слідчого про визнання їх речовими доказами, є необхідність у проведенні їх огляду.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на користування даним майном.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає наявності будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави, а тому таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Враховуючи, що вилучені речі можуть містити відомості, які не мають значення для даного кримінального провадження, та необхідні особам для забезпечення своїх соціальних потреб, з метою запобігання надмірного обмеження права власності, слідчий суддя покладає на прокурора обов`язок після зняття за участю спеціаліста інформації з вилучених мобільних телефонів та проведення судових експертиз зазначеного майна повернути їх власнику.

При вирішенні питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна слідчий суддя виходить з дискреційних повноважень органу досудового розслідування щодо визначення місця зберігання вилученого майна під час досудового розслідування у визначених законодавством межах та керується положеннями Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації України від 27 серпня 2010 року № 51/401/649/471/23/125.

Так, місце зберігання арештованих речей та грошових коштів слід визначити за органом досудового розслідування СУ ГУНП в Харківській області, що у подальшому не перешкоджає органу досудового розслідування самостійно вирішити питання щодо передачі майна, зокрема грошових коштів, на зберігання до уповноваженого банку у визначеному законом порядку та відповідає вимогам вищезазначеної Інструкції.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000567 від 17.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом встановлення заборони користування на майно, яке належить ОСОБА_4 та було вилучене під час проведення обшуку автомобіля Volkswagen Multivan VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_9 , яким користується ОСОБА_4 , а саме:

- чорнові записи на 12 фрагментах паперу; мобільний телефон Айфон 14 чорного кольору з сім карткою « НОМЕР_3 »;

- мобільний телефон Айфон 12, IMEI: НОМЕР_4 , сіро-синього кольору з сім карткою « НОМЕР_5 »;

- мобільний телефон Нокіа Сі чорного кольору НОМЕР_6 без сім картки;

- тримач з-під сім картки з номером НОМЕР_7 ;

- 17 купюр номіналом 100 доларів США з наступними серіями та номерами: LL87624733C, LL87624732C, LB25272041J, LF70380332B, LB88437014A, LL87624734C, ML48329987C, KB07104422A, KB39627799C, KF36880092A, DB35306003C, HB32159885J, HG78488720A, KB65090105J, KF16714923C, KB43555173Q, AB19262576F.

- 67 купюр номіналом 500 гривень з наступними серіями та номерами: АЄ0278702, ЦБ2670740, ВД5565005, ЗГ4062985, ЗГ4062986, ЗГ4062554, ББ9654623, АЕ1491076, ВИ4542558, ХД5330892, ЄД4180509, ЗГ4062544, ЗГ4062543, ЗГ4062546, ЗГ4062545,ЗГ4062548, ЗГ4062547, ЗГ4062550, ЗГ4062549, ЄА3066337, ЗА8550520, ЄА3312403, АП4889019, АМ6721144, ЕГ8372862, ЕГ8917036, ЕБ3208988, ЕЖ0136251, АЕ1316184, БА7137989, ЕЕ5260091, ЕА5298692, ВЄ9310046, ГА1618982, ХА0198222, ГБ9647181, АГ5831874, ВЄ4847636, ХЖ1543290, АК9703156, АЕ0151260, АБ6356312, ХД3266111, ГБ0356876, ФЖ5268853, ФЖ5268857, ЗЗ7094404, ФБ5883479, ФЗ3382494, СГ0181398, СЗ2781631, СД7389951, СД7389952, СД7389953, СД7389950, ЛД5432008, ФД2133100, ФБ2399509, ФД0244397, ЗФ5492074, МВ9118623, ЗФ8968431, ВА0175480, ЛЗ8923004, ЛИ2339896, СЖ3611969, ВГ5714936.

- 37 купюр номіналом 200 гривень з наступними серіями та номерами: ДД1945773, ГЖ1229725, ЗГ9870228, КГ6694882, УИ7018038, УЗ4102808, КЛ8029561, ТЖ8587776, ЦБ2400569, ПД4302962, СД5274458, СМ0558406, ХИ8740979, УЖ1264774, ХГ7489031, ТИ8937456, УХ0826938, УМ9467460, СА6927272, СМ4880622, УТ3464680, ХЕ2030148, ЗЄ4847875, КЛ6432283, СЖ4874028, УП7289515, УХ5821647, ПД7882080, УН7560965, ТЖ6810008, ЄЦ0821560, ЕЕ9927090, СЕ3712343, ТБ7262201, ЗЄ2169791, УС0182774, УЖ7605420.

- 1 купюра номіналом 50 гривень з наступними серіями та номерами: УЖ2901748.

- фрагмент розписки № 101;

- повістка з розпискою № 102 не заповнена на якій мається лише підпис виконаний від ОСОБА_5 та відтиск гербової печатки синього кольору.

Зобов`язати прокурора після зняття інформації за участю спеціаліста з мобільних телефонів Айфон 12, IMEI: НОМЕР_4 , сіро-синього кольору з сім карткою « НОМЕР_5 » та Нокіа Сі чорного кольору НОМЕР_6 без сім картки, та проведення судових експертиз зазначеного майна передати це майно на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Місце зберігання арештованого майна визначити за органом досудового розслідування СУ ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити прокурору його відповідальність за зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1