20.06.2023
Справа № 642/800/23
Провадження № 1-кс/642/1812/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 р. слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

15.06.2023р. до Ленінського районного суду м. Харкова надійшло клопотання представника власниці майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 в якому він просив скасувати повністю арешт майна, накладений ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 16.03.2023р. на автомобіль Opel Frontera д.н. НОМЕР_1 1997р.в. та ключі від нього, а у випадку відмови у скасуванні арешту, просив передати цей автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1

На обґрунтування клопотання зазначено, що 16.03.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова було задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні №0001278 та накладено арешт на автомобіль Opel Frontera д.н. НОМЕР_1 1997р.в. та ключі від нього, і визначено місцем зберігання спеціальний майданчик ЦЗ ГУНП в Вінницькій обл. На даний час із вилученим майном проведено усі можливі та необхідні слідчі дії, експертиз не призначено, окрім того, кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , не передбачає конфіскації майна.

Представник ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання в його відсутність.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання в його відсутність, у якій вказав, що заперечує проти скасування арешту з майна, але не заперечує проти повернення майна на відповідальне зберігання ОСОБА_4 із збереженням заборон користування, розпорядження та відчуження цього майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, належно оцінивши наявні докази, вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що на даний час у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001278 від 09.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України.

16.03.2023 ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова було задоволено клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001278 від 09.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 332, ч. 3 ст. 332 КК України, накладено арешт на автомобіль Opel Frontera з державним номером: НОМЕР_1 , комплект ключів від автомобіля Opel Frontera з державним номером: НОМЕР_1 ., які на праві власності належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визначено місцем зберігання автомобіля Opel Frontera з державним номером: НОМЕР_1 . відділення забезпечення роботи спеціальних майданчиків ЦЗ ГУНП в Вінницькій області яке розташовано за адресою: м. Вінниця, вул. Генерала Арабея, 17

27 квітня 2023р. ухвалою Харківського апеляційного суду дана ухвала про накладення арешту на майно залишена без змін.

Відповідно до статті 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до положень статей 7, 16 КПК України, встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Положення кримінального процесуального Закону кореспондуються із ст. 41 Конституції України та ст. ст. 316, 317, 321 ЦК України, відповідно до яких ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до положень статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Згідно пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Згідно частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частиною 1 ст. 174 КПК України визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, нормами КПК України визначені виключно дві підстави коли арешт майна має бути скасованим повністю або частково, а саме, якщо відпали підстави його застосування або арешт було накладено необґрунтовано.

Арештоване майно на даний час є речовим доказом і накладення арешту було зумовлено метою запобігання його приховування, знищення чи спотворення. Разом із цим, на даний час органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 не були перекваліфіковані на інше кримінальне правопорушення, за яке законом було б передбачено додаткове покарання у виді конфіскації особистого майна. Строки досудового слідства на даний час продовжено і за час, що минув орган досудового розслідування мав об`єктивну можливість провести з арештованим майном необхідні слідчі дії.

Представник власника майна - адвокатом ОСОБА_3 не наведено достатніх відомостей про те, що вказане у клопотанні майно втратило доказове значення для кримінального провадження і що відсутні підстави для подальшого застосування арешту майна.

За наведених обставин, враховуючи, що майно, яке перебуває під арештом, відповідаючи критеріям ст. 98 КПК України, відноситься до речових доказів у кримінальному провадженні, на який було обґрунтовано накладено арешт ухвалою слідчого судді, а також необхідність у накладенні арешту полягає в збереженні речових доказів, що передбачено ч. 2 ст. 170 КПК України, потреба у застосуванні арешту на вказане майно не відпала, тому підстав для скасування арешту не вбачається.

Разом із цим, враховуючи позицію органу прокуратури, який не заперечував проти можливості передачі речового доказу автомобілю на відповідальне зберігання власнику, слідчий суддя вважає за можливе змінити місце зберігання автомобіля Opel Frontera д.н. НОМЕР_1 1997р.в. та ключів від нього, передавши цей автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 . При цьому суд враховує, що за цією адресою ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,173, 174, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна задовольнити частково.

Змінити місце зберігання автомобіля Opel Frontera державний номер НОМЕР_1 1997р.в. та ключів від нього, та передати його на відповідальне зберігання власнику майна - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , попередивши ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за статтею 388 КК України.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що на даний час стосовно автомобіля Opel Frontera державний номер НОМЕР_1 1997р.в. та ключів від нього продовжують існування заборони на користування, розпорядження та відчуження.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення щодо неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1