Справа №694/1295/23
провадження № 1-кс/694/519/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2023 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Звенигородського районного суду Черкаської області зі скаргою на бездіяльність Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення від 24.05.2023.

Вказана скарга обґрунтована тим, що 24.05.2023 року він, ОСОБА_3 звернувся до Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за фактом того, що 19.01.2023 залишив на зберіганні у ОСОБА_4 бетонозмішувач до початку весни 2023, який останній привласнив і в подальшому здійснив його продаж. У таких діях ОСОБА_3 вбачав привласнення та розтрату майна, яке було ввірене ОСОБА_4 та перебувало в його віданні вчинене в умовах воєнного стану.

Однак станом на момент звернення із даною скаргою, слідчим не внесено відомості про кримінальне правопорушення за його заявою до Єдиного реєстру досудових розслідувань, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України.

У зв`язку з цим, заявник просив слідчого суддю зобов`язати Звенигородський РВП ГУНП в Черкаській області внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 29.05.2023 року матеріали зазначеної скарги були передані судді ОСОБА_1

30.05.2023 року за скаргою було відкрито провадження і призначено судовий розгляд на 31.05.2023 року.

В судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у скарзі.

Представник Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим належним чином.

Дослідивши матеріали скарги та додані до неї документи, заслухавши пояснення скаржника, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Стаття 303 Кримінального процесуального кодексу України передбачає перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні. До вказаного переліку, серед іншого, входить бездіяльність слідчого (дізнавача), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення

кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; указана попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР, порядок формування та ведення якого затверджується Офісом Генерального прокурора (ч. 2 ст. 214 КПК України).

Згідно із пунктом 1 глави 2 розділу І, пунктом 2 глави 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто кримінально караного вчинку.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу, (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених раніше.

Системний аналіз вищезазначених законодавчих положень дає підстави дійти висновку про те, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають заяви чи повідомлення, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне порушення.

Оцінивши обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку, що заява ОСОБА_3 не містить відомостей, які б вказували на вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а фактично зводиться до його незгоди з не поверненням його майна, що свідчить про те, що вказане питання має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, а не кримінального провадження.

За змістом висновків колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховний Суд, які викладено в постанові від 16.05.2019 (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин».

Верховний Суд у постанові від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18 щодо застосування норм ст. 214 КПК України виклав правовий висновок про те, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких убачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР .

За таких обставин слідчий суддя доходить висновку щодо відсутності в заяві достатніх об`єктивних даних, які б свідчили про те, що описані в ній події містять ознаки кримінального правопорушення, є необхідними і достатніми для внесення відомостей до ЄРДР, а тому не вбачає підстав для визнання бездіяльності посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області.

Керуючись ст. ст. 2, 303, 307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволені скарги ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 01.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1