Справа № 455/49/23
Провадження № 1-кп/455/88/2023
ВИРОК

Іменем України

24 квітня 2023 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000012 від 10.01.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Страшевичі Старосамбірського району Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з професійно-технічною освітою, пенсіонера, невійськовозобов`язаного, раніше судимого вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.03.2023 за статтею 126-1 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 390-1 КК України,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 05 січня 2023 року було видано обмежувальний припис щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав та покладено на нього обов`язки, а саме: заборонено ОСОБА_3 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено ОСОБА_3 наближатись на відстань менше 100 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено ОСОБА_3 вести телефонні переговори, або контактувати через інші засоби зв`язку особисто з ОСОБА_5 , строком на три місяці.

ОСОБА_3 , будучи ознайомленим із вимогами обмежувального припису, 07 січня 2023 року близько 15:20 год., маючи умисел на невиконання обмежувального припису, усвідомлюючи, що згідно вищевказаного рішення суду йому заборонено перебувати та наближатись на відстань менше 100 метрів до місця проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , зайшов всередину вищевказаного будинку, де залишився проживати та під час проживання ображав потерпілу ОСОБА_5 , принижував її честь і гідність, та своїми протиправними діями умисно не виконав обмежувальний припис, передбачений рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 05 січня 2023 року.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 390-1 КК України.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема, про те, що він дійсно умисно не виконував обмежувальний припис, який був встановлений відносно нього Старосамбірським районним судом Львівської області, в подальшому зобов`язується не вчиняти кримінальних правопорушень, тому просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, про розгляд кримінального провадження повідомлялась у встановленому законом порядку, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, при обранні виду і міри покарання покладалась на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють жодних обставин справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження те, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, на підставі частини 3 статті 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 своїми умисними діями, що виразились в умисному невиконанні обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, вчинив кримінальне правопорушення, яке вірно кваліфіковано за статтею 390-1 КК України.

Відповідно до статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд керується вимогами статті 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, враховує наявність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи, тощо.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є проступком; особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, пенсіонер та думку потерпілої ОСОБА_5 , яка при обранні виду і міри покарання покладалась на розсуд суду.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Виходячи з вищенаведених обставин суд вважає, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень необхідним та достатнім буде призначення йому покарання у виді арешту.

Крім цього, при призначенні остаточного покарання слід застосувати положення частини 4 статті 70 КК України, оскільки обвинувачений був засуджений вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 15 березня 2023 року до покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не завдано.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

За викладеного, керуючись статтями 368, 370, 371, 374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 390-1 КК України та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання покарання призначеного цим вироком та покарання, призначеного за вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 15 березня 2023 року, остаточно визначити покарання у виді 2 (двох) місяців арешту.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1