Справа № 487/3025/23
Провадження № 1-кс/487/2011/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.06.2023 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.190, ч.4 ст.187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Херсонській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023.

В обґрунтування клопотання слідчий посилалася на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, на думку слідчого підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий вважає, що застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , наполягав на його задоволенні.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні просила застосувани до неї більш м`який запобіжний захід, посилалася на те, що лише виконувала накази командира ОСОБА_7 , від виконання яких не могла відмовитися, оскільки йде війна. Не знала, що для проведення обшуку потрібен певний дозвіл, вважала, що діяла законно, нікому не погрожувала, зброї не мала, поводила себе чемно. Під час обшуків, яких було приблизно 6-8, вилучалась лише техніка, яку в подальшому Новою Поштою відправляли на перевірку до м. Києва. Вона особисто один раз відвозила пакет з технікою до м. Києва.

Захисник в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, просила обрати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000724 від 11.05.2023.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, 27.06.2023 затримано ОСОБА_5 .

28.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 приблизно у березні-квітні 2023 року близько 10:00-11:00 год за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в порушення ч. 1 ст. 30 Конституції України, якою гарантується недоторканість житла чи іншого володіння особи умисно, з метою вторгнення до житла всупереч волі законного власника, незаконно проникли до житлового приміщення - будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де незаконно провели обшук.

ОСОБА_5 08.05.2023 близько 13:00 год спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особою, в порушення ч.1 ст. 30 Конституції України, якою гарантується недоторканість житла чи іншого володіння особи, умисно, з метою вторгнення до житла всупереч волі законного власника, незаконно проникли до житлового приміщення - будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на праві власності належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де незаконно провели обшук.

15.04.2023 близько 14:00 год, реалізуючи свій злочинний умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 та невстановленою в ході досудового розслідування особою прибули за адресою: АДРЕСА_2 , де реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, згідно відведеної ролі у вчиненні злочину, вчинив наступні дії. Так ОСОБА_14 , тримаючи у руках предмет, зовні схожий на вогнепальну зброю, з метою подавлення волі потерпілої, підійшов до ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та висловив останній вимогу про надання доступу до домоволодіння за вказаною вище адресою під приводом «проведення заходів, направлених на встановлення осіб, які співпрацюють з військовими формуваннями країни агресора». Вказані дії потерпіла сприймала як реальну загрозу своєму життю та здоров`ю. Після цього за командою ОСОБА_14 ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 незаконно проникли на територію приватного домоволодіння, що розташоване за вищезазначеною адресою, де незаконно провели обшук. При цьому ОСОБА_14 знаходився на території подвір`я домоволодіння, а невстановлена в ході досудового розслідування особа перебувала біля автомобіля, на якому вони прибули. ОСОБА_8 зайшов до приміщення будинку потерпілої ОСОБА_15 , де разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_9 почали проводити незаконний обшук приміщення будинку, реалізовувати спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, де діючи умисно, з корисливих мотивів вчиняв дії, направлені на заволодіння майном потерпілої, а саме: оглядав речі потерпілої, при цьому оцінюючи їх майнову вартість. Проте, не знайшовши цінні речі та предмети, які б становили значну вартість, майном потерпілої не заволоділи.

Після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та невстановлена в ході досудового розслідування особа поїхали у невстановленому напрямку.

ОСОБА_5 05.05.2023 близько 14:00 год, реалізуючи свій злочинний умисел, корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_13 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 прибули за адресою: АДРЕСА_3 , де реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, діючи умисно, тримаючи у руках предмет, зовні схожий на вогнепальну зброю, з метою подавлення волі потерпілого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проникли за вищезазначеною адресою, де незаконно провели обшук та реалізували спільний злочинний умисел на заволодіння чужим майном в умовах воєнного стану, вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, де діючи умисно, з корисливих мотивів вчиняв дії направлені на заволодіння майном потерпілої. Проте з невстановлених досудовим слідством причин майном потерпілого не заволоділи.

Після чого ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 поїхали у невстановленому напрямку.

ОСОБА_5 21.05.2023 приблизно о 09:00 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та двома невстановленими в ході досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану вчинили напад, поєднаний з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного заволодіння чужим майном, скоїли напад на потерпілого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_8 , спрямувавши ствол предмета, схожого на автомат, в сторону потерпілого, спільно з ОСОБА_5 , ОСОБА_9 та двома не встановленими в ході досудовим розслідуванням особами, незаконно проникли у житло ОСОБА_17 , розташоване за вказаною адресою, де незаконно провели обшук, в ході якого заволоділи майном ОСОБА_17 , а саме: ноутбуком «Леново» модель 81W1, серійний номер PF31ZSD3, ноутбуком HP 250 G8, мобільним телефоном Honor 7a ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 та 4 мобільними телефонами невстановленої марки виробника, в непрацюючому стані, в одному з яких знаходилась сім-картка НОМЕР_3 . Після чого поїхали з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись надалі майном на власний розсуд.

ОСОБА_5 18.04.2023 близько 09:30 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_18 , де проживає ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за усною домовленістю з власником вказаного домоволодіння ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , провели у ньому незаконний обшук, після чого, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливою метою, шляхом обману, який виразився у введенні ОСОБА_19 в оману, під приводом перевірки, заволоділи майном, яке належить ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , а саме: мобільним телефон марки Honor 8a, синього кольору модель JAT- LX1, ІМЕІ НОМЕР_4 , ІМЕІ НОМЕР_5 , мобільним телефоном невідомої марки, мобільним телефоном "Нокіа", відеокамерою (з касетою), після чого поїхали з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись надалі майном на власний розсуд.

ОСОБА_5 06.05.2023 в першій половині дня, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та двома невстановленими досудовим слідством особами, де мешкає ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , за усною домовленістю з якою, провели у ньому незаконний обшук, після чого, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, діючи повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливою метою, шляхом обману, який виразився у введенні ОСОБА_21 в оману, під приводом перевірки, заволоділи майном, яке належить останній, а саме: мисливською рушницею НОМЕР_6 , серія НОМЕР_7 (лат.) НОМЕР_8 , 1962р.в., 16 калібру; мисливською рушницею ТОЗ63 серія Ш(лат.) номер НОМЕР_9 р.в., 16 калібру; цифровим фотоапаратом синього кольору; портативним DVD програвачем марки PHILIPS, після чого поїхали з місця скоєння кримінального правопорушення, розпорядившись надалі майном на власний розсуд.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, у яких вона підозрюється, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, а саме: протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_22 від 22.05.2023; протоколах допиту потерпілих ОСОБА_23 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_11 та пред`явлення вказаним потерпілим особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2023; протоколах допиту свідка ОСОБА_19 та пред`явлення йому особи для впізнання за фотознімками від 17.06.2023; протоколі обшуку від 27.06.2023; протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками підозрюваному ОСОБА_24 від 27.06.2023; протоколі допиту підозрюваного ОСОБА_14 та пред`явлення останньому особи для впізнання за фотознімками від 27.06.2023.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 4 ст. 187 КК України, за який в санкції статті передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна.

Крім того, підозрюваній загрожує покарання за вчинення нетяжких злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 2 ст. 190 КК України.

Таким чином, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі доведеності її вини, слідчий суддя переконаний, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, те, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, існує і є обґрунтованим.

Виходячи зі змісту рішення Європейського суду з прав людини по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993, тяжкість кримінального правопорушення свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства.

Ризик втечі також має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Підозрювана ОСОБА_5 є дружиною підозрюваного ОСОБА_8 , який має зв`язки серед військових формувань, та їх члени можуть сприяти підозрюваній в підшукуванні місць для переховування.

В судовому засіданні встановлено існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - підозрювана може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зокрема майно, яке було вилучено нею під час проведення "обшуків" у потерпілих, і місце знаходження якого на даний час слідству невідомо.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України: підозрювана може незаконно впливати на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, враховуючи спосіб вчинення кримінальних правопорушень, із застосуванням насильства і зброї. Крім того, ще не всі свідки допитані через встановлення їх місцезнаходження.

Також доведено існування й ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи багатоепізодність її протиправної діяльності, відсутність постійного, легального джерела доходу.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя також враховує дані про особу підозрюваної, яка має постійне місце проживання, одружена, не працює, раніше не судима, стан її здоров`я задовільний.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з огляду на обставини кримінального провадження, характер та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_5 , багатоепізодність протиправної діяльності підозрюваної у період воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, що свідчить про її підвищену суспільну небезпеку, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню. До підозрюваної ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023 року, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор". Жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави, оскільки підозрювана ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень із застосуванням насильства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.162, ч.2 ст.190, ч.4 ст.187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 12.07.2023 року, з утриманням в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор".

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 30.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1