Справа №766/5909/23
н/п 1-кп/766/2131/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2023 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинувачених: ОСОБА_4

ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_6

під час відкритого підготовчого судового засідання з розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 12.03.2023 року за №0000505 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

(обвинувальний акт з реєстром матеріалів досудового розслідування відносно яких до суду надійшов 13.09.2023 р. з Херсонської Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони південного регіону, відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.09.2023 р.), -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває вищевказане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, до яких застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.09.2023 включно.

В ході розгляду доцільності продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 під вартою, прокурор заявив клопотання про необхідність продовження дії запобіжних заходів, мотивуючи це наявністю ризиків передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість обвинувачених переховатись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Позиція сторін.

Прокурор підтримав заявлене клопотання з підстав викладених в ньому.

Обвинувачені та їх захисник заперечили щодо продовження строку дії запобіжного заходу посилаючись на те, що запобіжний захід обирався з врахуванням кваліфікації злочину за ч.2 ст.15 ч.1 ст.28 ч.1 ст.115 КК України, в той час як наразі обвинувачення висунуте за ч.2 ст.121 КК України, тобто за менш тяжкий злочин, відповідно ризики значно зменшились, а ті що залишились є недоведеними, тому заявили клопотання про зміну запобіжного заходу на менш суворий. Зазначали, що домашній арешт у повній мірі забезпечить ризики виконання процесуальних обов`язків покладених законодавством на обвинувачених.

Мотивація суду.

Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого, що відбувається в порядку, передбаченою главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити зокрема виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, офіційно не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, військовослужбовець, освіта середньо-спеціальна, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх та непрацездатних осіб не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, освіта професійно-технічна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, військовослужбовець обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за санкцією якого передбачено покарання строком до десяти років позбавлення волі.

У клопотаннях вказано, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 можуть: переховатись від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Суд вважає, що ризик переховування від суду є реальним, враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, яке передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі від 7 до 10 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Зареєстровані у іншій області, місця проживання у м.Херсоні не мають, що значно ускладнить контроль за їхньою поведінкою у випадку зміни запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою. Крім того, судом враховуються особи обвинувачених, які утриманців не мають, тобто ступінь їх соціальних зв`язків не є настільки міцними та значними, що могли б впевнено гарантувати їх належну процесуальну поведінку.

Оцінюючи можливість обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 впливати на свідків, суд виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні та які ще не допитані в судовому засіданні, а тому, є підстави вважати, що знаходячись під дією менш суворого запобіжного заходу, обвинувачені зможуть вчинити дії, спрямовані на зміну показів останніх з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Крім того, відповідно до клопотання, свідками є військовослужбовці військової частини де обвинувачені проходили службу, а тому обізнані про їх контактні дані, мають добрі відносини що в черговий раз свідчить про наявність ризику впливу на їх свідчення.

Суд також вважає доведеним існування ризику вчинення нового кримінального правопорушення обвинуваченими, з огляду на спосіб вчинення інкримінованого їм злочину, наявність у них відповідних навичок нанесення тілесних ушкоджень іншій людині, володіння зброєю.

Таким чином, прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Прокурором правильно наведені підстави вважати, що існують ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення.

Доводи сторони захисту про необхідність зміни запобіжного заходу на менш суворий, суд вважає необґрунтованими, з огляду на існування встановлених судом ризиків, даних про особи обвинувачених, зокрема відсутності відомостей, що характеризують їх таким чином, що викликало б у суду переконання про можливість їх знаходження під більш м`яким запобіжним заходом.

Також є необґрунтованим посилання сторони захисту про зміну кваліфікації кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у спричинені тяжких тілесних ушкоджень, що спричинило наслідком смерть людини. Тому сама по собі перекваліфікація злочину не може бути єдиною підставою для зміни запобіжного заходу.

Таким чином, враховуючи те, що судове провадження тільки розпочалось, є необхідність в проведенні підготовчого засідання, а строк дії запобіжних заходів обраних відносно обвинувачених спливає, в той же час, встановлені у судовому засіданні обставини, свідчать про наявність підстав для продовження строку дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою відносно обвинувачених, що є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим, суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на 60 днів до «13» листопада 2023 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити строк «тримання під вартою» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на 60 днів до «13» листопада 2023 року включно, що є не більше, ніж шістдесят днів з дати прийняття попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Миколаївський слідчий ізолятор», для виконання.

Суддя: ОСОБА_1