Справа № 479/463/23
Провадження № 1-кп/474/75/23
ВИРОК

Іменем України

14.07.23р. смт Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 15.03.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Сергіївка Одеської області, працюючої в ФГ "Олена і К", раніше несудимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

12.05.2023р. до Врадіївського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному проваджені, внесеному 15.03.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Потерпілою від злочину є ОСОБА_6 .

Так згідно обвинувального акту, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України Володимира Зеленського "Про введення воєнного стану в Україні" № 64/22 від 24.02.2022р., затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022р. № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022р. строком на 30 діб. Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022р., затвердженим Законом України № 2738-IX від 16.11.2022р. "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.2.2022р. № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022р. № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022р. № 2119-IX, Указом від 18.04.2022р. № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022р. № 2212-IX, Указом від 17.05.2022р. № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022р. № 2263-IX, та Указом від 12.08.2022р. № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022р. № 2500-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 21.11.2022р. строком на 90 діб. Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023р., затвердженим Законом № 2915-IX від 07.02.2023р. "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні", внесено часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24.02.2022р. № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022р. № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14.03.2022р. № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022р. № 2119-ІХ, Указом від 18.04.2022р. № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022р. № 2212-ІХ, Указом від 17.05.2022р. № 341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022р. № 2263-ІХ, Указом від 12.08.2022р. № 573/2022, затвердженим Законом України від 15.08.2022р. № 2500-ІХ, та Указом від 07.11.2022р. № 757/2022, затвердженим Законом України від 16.11.2022р. № 2738-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 19.02.2023р. строком на 90 діб.

03.03.2023р. близько 10:40 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, в період дії військового стану, ОСОБА_4 перебувала в приміщенні кафе "Релакс", що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 119, смт Криве Озеро Первомайського району Миколаївської області. У вбиральні вказаного закладу вона помітила належний на праві приватної власності ОСОБА_6 мобільний телефон марки "Xiaomi Mi 8", imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 який був поміщений в силіконовий чохол рожевого кольору, в якому знаходилась SIM-картка мобільного оператора "Київстар" НОМЕР_3 та SIM-картка мобільного оператора "Vodafone" № НОМЕР_4 . Після чого у неї виник умисел на викрадення вказаного чужого майна, належного ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що власниця була відсутня біля місця знаходження вище вказаного майна, шляхом вільного доступу, таємно викрала майно належне ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон марки "Xiaomi Mi 8", imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 вартістю 1 900 грн., який був поміщений в силіконовий чохол рожевого кольору вартістю 80 грн., в якому знаходилась SIM-картка мобільного оператора "Київстар" НОМЕР_3 вартістю 130 грн., та SIM-картка мобільного оператора "Vodafone" № НОМЕР_4 вартістю 150 грн.

Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникла, викрадене майно присвоїла собі та розпорядилась ним на власний розсуд в корисливих для себе цілях, чим завдала потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2 260 грн.

Своїми навмисними неправомірними діями ОСОБА_4 скоїла злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

28.03.2023р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого їй злочину, а 14.04.2023р. вручено обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

14.04.2023р. між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_7 , з одного боку, та обвинуваченою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з іншого боку, у присутності захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_8 , відповідно до вимог глави 35 КПК України, враховуючи, що від потерпілої ОСОБА_6 у порядку вимог абзацу п`ятого частини четвертої статті 469 КПК України отримано письмову згоду на укладення прокурором у кримінальному провадженні угоди про визнання винуватості, укладена угода про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні, згідно якої ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за обставин зазначених в обвинувальному акті.

Сторони угоди не мають сумнівів щодо добровільності та істинності їхніх позицій, укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується:

- під час судового провадження беззастережно визнати обвинувачення за обставин, викладених в обвинувальному акті;

- активно сприяти у проведенні кримінального провадження щодо неї.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_4 враховується обставина, яка пом`якшує її покарання: щире каяття.

Із запропонованим видом та мірою покарання згодні: обвинувачена ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_8 .

Сторони погоджуються, що під час ухвалення вироку на підставі цієї угоди:

- питання щодо долі речових доказів має бути вирішеним у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Сторона захисту розуміє, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження цієї угоди для сторін є:

а) для прокурора, підозрюваного, обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394-424 Кримінального процесуального кодексу України;

б) підозрюваного, обвинуваченого - його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України.

Підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджена ця угода в апеляційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 1 ст. 394 КПК України, та в касаційному порядку, що визначені в п. 1 ч. 3 ст. 424 КПК України, роз`яснено і є зрозумілими.

Передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, подання клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів роз`яснено і є зрозумілими.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що виконання зобов`язання іншою стороною в рамках цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і будь якого положення складеної угоди.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_4 розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_9 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання, а також просив визначити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та пояснила, що їй цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до неї у разі затвердження угоди судом. При цьому обвинувачена повідомила про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджене покарання, а також просила визначити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 підтвердив добровільність укладання угоди про визнання винуватості та просив її затвердити, а також просив призначити обвинуваченій узгоджене покарання та визначити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України, повідомлена про час, дату та місце судового розгляду, про причини неявки суд не повідомила. Водночас 05.06.2023р. звернулася до суду із заявою (телефонограма № 688), в якій просить розглядати справу за її відсутності та не заперечує проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.

При цьому в матеріалах справи наявна письмова згода потерпілої ОСОБА_6 від 08.04.2023р. на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою.

З огляду на вищевикладене та приписи ст. 325 КПК України, з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд визнав за можливе розглянути питання щодо затвердження угоди про визнання винуватості без участі потерпілої.

Розглянув питання про затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 , за участі захисника ОСОБА_8 , судом встановлено таке.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 468 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора, або підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Угода про визнання винуватості відповідає приписам ст. 472 КПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами є покаранням, яке відповідає положенням Загальної частини Кримінального кодексу України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.

З огляду на вищевикладене в сукупності, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 14.04.2023р. про визнання винуватості, укладеної між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_8 , та призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі та застосуванням ст. 75 КК України, яке буде необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Оскільки обвинуваченій на стадії досудового розслідування не обирався запобіжний захід, відсутність відповідних клопотань зі сторони обвинувачення, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили не обирати щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Ухвалою слідчої судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області ОСОБА_10 від 24.03.2023р. накладено арешт на: Sim карту мобільного оператора "Vodafone" - номер НОМЕР_4 та силіконовий чохол рожевого кольору, які були вилученні в ході обшуку житла, та передані на відповідальне зберігання ОСОБА_11 .

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на вищевикладене арешт на майно накладений ухвалою слідчої судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області ОСОБА_10 від 24.03.2023р. підлягає скасуванню.

На підставі ст. 100 КПК України речові докази: мобільний телефон марки "Xiaomi Mi 8", imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; Sim картка мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_5 ; Sim картка мобільного оператора "Vodafon" № НОМЕР_6 ; силіконовий чохол рожевого кольору, які були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , підлягають залишенню останній як законній власниці.

Керуючись ст.ст. 100, 174 КК України, ст.ст. 314, 370-375, 394, 473, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 14.04.2023р., укладену між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Кривоозерського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_4 , у присутності захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному 15.03.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000053, за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання з випробуванням, якщо вона протягом встановленого судом іспитового строку - 1 (один) рік, не вчинить нових кримінальних правопорушень і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчої судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області ОСОБА_10 від 24.03.2023р. на: Sim карту мобільного оператора "Vodafone" - номер НОМЕР_4 та силіконовий чохол рожевого кольору.

Речові докази: мобільний телефон марки "Xiaomi Mi 8", imei: НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ; Sim картку мобільного оператора "Київстар" № НОМЕР_5 ; Sim картку мобільного оператора "Vodafon" № НОМЕР_6 ; силіконовий чохол рожевого кольору, які були передані на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , - залишити останній як законній власниці.

Відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію цього вироку.

Суддя ОСОБА_1