Справа 760/9597/17 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/981/2023 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

14 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретарівОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою першого заступника керівника Київської міської прокуратури на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року,-

в с т а н о в и л а:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Саратов, Російської Федерації, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, працюючого неофіційно, раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

на підставі ст.75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю в 3 роки;

на підставі ст.76 КК України на ОСОБА_9 покладено наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

вирішене питання про речові докази.

Відповідно до вироку, ОСОБА_9 , 14 квітня 2017 року, приблизно о 03 годині, перебуваючи у приміщенні кімнати роздягальні цеху по обробці м`яса ТОВ «М`ясторг» за адресою: м. Київ, вул. Молодогвардійська, 32, під час спільного розпивання спиртних напоїв з раніше знайомим ОСОБА_10 , з метою спричинення тілесних ушкоджень останньому, взяв з поверхні столу ніж, яким умисно, завдав удар в ліву частину грудей ОСОБА_11 , чим спричинив останньому тяжке тілесне ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність вироку у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості. В обґрунтування доводів скарги указав на те, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання з випробуванням не було належним чином враховано дані про підвищену суспільну небезпеку особи ОСОБА_9 , який за відсутності тривалого конфлікту з потерпілим завдав останньому ножове поранення в область розташування життєво-важливих органів, що свідчить про невиправдану агресію обвинуваченого. Вважав, що у ході судового розгляду у суді першої інстанції не було здобуто жодного доказу, який би обґрунтовано вказував на можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства. На думку прокурора, лише реальне відбування покарання призведе до наслідків у виді виправлення ОСОБА_9 та попередження вчинення ним нових злочинів. Просив вирок скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу прокурора підтримав, підтвердив її доводи та просив її задовольнити;

обвинуваченого та його захисника, які апеляційну скаргу прокурора вважали необґрунтованою, просили залишити її без задоволення, а вирок без зміни;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.

Висновки суду першої інстанції в частині обставин вчинення злочину, доведеності вини ОСОБА_9 у вчиненні злочину та правильності кваліфікації його дій учасниками судового розгляду не оспорюються, підстав для виходу за межі апеляційної скарги в порядку ч.2 ст. 404 КПК України колегія суддів не вбачає.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора в частині неправильного звільнення ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, колегія суддів вважає їх переконливими та такими, які ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

За змістом положень ч.1 ст. 75 КК України умовами звільнення особи від відбування покарання є:

рішення суду про призначення покарання в виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі та позбавлення волі на строк не більше п`яти років;

переконання суду про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, яке базується на даних про тяжкість вчиненого злочину, особи винного та інших обставинах справи.

Визнаючи ОСОБА_9 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначаючи йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі за цей злочин, суд першої інстанції врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його сімейний стан. При цьому, суд обґрунтовано визнав у якості обставини, що обтяжує покарання ОСОБА_9 - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та відсутність обставин, що пом`якшують його покарання.

Разом з тим, звільняючи ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, суд першої інстанції свого рішення належним чином не обґрунтував і не навів переконливих мотивів, з яких він дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріали кримінального провадження не містять буд-яких даних, які би указували на можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання. На підтвердження такого висновку, колегія суддів зважає на ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_9 діяння, що визначається характером та ступенем підвищеної суспільної небезпеки злочину, виходячи з конкретних обставин його вчинення, а саме - вчинення ним тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи в стані алкогольного сп`яніння, за відсутності тривалого конфлікту з потерпілим та завданням ножем удару ОСОБА_10 в область розташування життєво-важливих органів, що призвело до ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки: рана на передній поверхні грудної клітки зліва по кологрудинній лінії в проекції 3 міжребер`я, поранення перикарду з пересіченням діафрагмального нерву та прикардіально-діафрагмальної артерії, поранення лівого шлуночку серця. Наведене приводить колегію суддів до переконання про відсутність можливість перевиховання ОСОБА_9 без ізоляції від суспільства та досягнення мети покарання, визначеної ч.2 ст.65 КК України

У зв`язку із викладеним, вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 рокущодо ОСОБА_9 підлягає скасуванню із ухваленням нового вироку, відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.420 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_9 - скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити у цій частині новий вирок. ОСОБА_9 за ч.1 ст.121 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Врешті вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2020 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати із моменту взяття ОСОБА_9 під варту у ході звернення вироку до виконання.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців із моменту проголошення.

СУДДІ

____________________ ________________________ _______________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4