Справа № 304/2228/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/39/23 за апеляційною скаргою прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 21.12.2022.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, несудимий, засуджений:

- за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Згідно обвинувального акту, 20.11.2022 близько 23 год ОСОБА_6 , знаходячись неподалік кафе-бару «Еквітес», що розташований по вул. Центральній у с. Порошково Ужгородського району Закарпатської області, умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли раптово, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_9 та кулаком наніс останньому один удар в перенісся, від чого потерпілий впав на землю, після чого наніс йому ще близько трьох ударів ногою по голові та лівій руці, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців, саден на шкірних покривах обличчя, волосистої частини голови, лівої сідниці, лівого ліктьового суглобу, які мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше як шість днів і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 125 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини вказує на невірну правову кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з чим просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. В обґрунтування апеляційних вимог прокурор вказує на те, що згідно обвинувального акту, дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, однак суд кваліфікуючи дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України, встановив, що останнім було спричинено потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців, саден на шкірних покривах обличчя, волосистої частини голови, лівої сідниці, лівого ліктьового суглобу, які мають незначні

-2-

скороминущі наслідки тривалістю не більше як шість днів і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. Разом з тим, судом першої інстанції не взято до уваги те, що діями обвинуваченого потерпілому було заподіяно ще тілесне ушкодження у вигляді перелому кісток спинки носа без зміщення, яке кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Однак у вироку жодним чином не спростовано неправильну на думку суду кваліфікацію дій ОСОБА_6 , а також не зазначено мотиви перекваліфікації його дій на ч. 1 ст. 125 КК України.

Судове провадження розглядається за відсутності захисника-адвоката ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_9 , неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на вирок суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Також колегією суддів враховується думка обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження за відсутності його захисника.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вимогами ст. 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбаченнях цією статтею.

За приписами ч. 3, 4 ст. 374 КПК України, у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку зазначаються, зокрема, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений. У резолютивній частині вироку зазначаються, зокрема, прізвище, ім`я та по батькові обвинуваченого, рішення про визнання його винуватим у пред`явленому обвинуваченні та відповідні статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; покарання, призначене по кожному з обвинувачень, що визнані судом доведеними, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Разом з тим, ч. 2 ст. 382 КПК України передбачено, що вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

-3-

За змістом вказаної норми Закону у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Ці вимоги закону судом першої інстанції не виконані належним чином.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до суду першої інстанції надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 23.11.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000190, щодо ОСОБА_6 , разом з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні та заявою обвинуваченого, складеною в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Разом з тим, суд першої інстанції, розглядаючи кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , у мотивувальній частині вироку не сформулював обвинувачення, яке було визнано судом доведеним за результатами судового розгляду, не виклав формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, а лише зазначив, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження та виклав частину фактичних обставин кримінального провадження, які встановлені досудовим розслідуванням, що фактично унеможливлює розуміння того, які обставини були встановлені саме судом за результатами розгляду кримінального провадження.

З огляду на вищезазначене, чіткість та конкретність викладення у вироку фактичних обставин скоєного ОСОБА_6 кримінального правопорушення, зокрема у зв`язку з відсутністю чіткого формулювання обвинувачення, яке визнано судом доведеним, викликає обґрунтовані сумніви щодо правильності висновків суду щодо наявності в діях обвинуваченого конкретного кримінального правопорушення, а тому вирок суду першої інстанції не може вважатися таким, що відповідає вимогам процесуального закону щодо форми та змісту вироку суду.

Отже, під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанцій допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки ставлять під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення та порушують принцип презумпції невинуватості.

За таких обставин, вирок суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст. 370, 374 КПК України та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, відповідно до приписів ст. 409, 412 КПК України, а тому з урахування усіх порушень, встановлених під час апеляційного розгляду кримінального провадження, вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Крім того, як зазначено вище, відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, а отже і в межах викладу фактичних обставин кримінального правопорушення.

Однак, як вбачається з вироку, суд першої інстанції, викладаючи зміст обвинувачення, зазначив про те, що згідно обвинувального акту, 20.11.2022 близько 23 год ОСОБА_6 , знаходячись неподалік кафе-бару «Еквітес», що розташований по вул. Центральній у с. Порошково Ужгородського району Закарпатської області, умисно, на ґрунті особистих неприязних відносин, що виникли раптово, з метою спричинення тілесних ушкоджень, підійшов до ОСОБА_9 та кулаком наніс останньому один удар в перенісся, від чого потерпілий впав на землю, після чого наніс йому ще близько трьох ударів ногою по голові та лівій руці, чим спричинив потерпілому тілесні ушкодження,

-4-

які мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше як шість днів і кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, за що кримінальна відповідальність передбачена ч. 1 ст. 125 КК України, залишивши поза увагою наявність у потерпілого ще й тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я та наявність якого було встановлено в ході досудового розслідування й стало підставою для кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 125 КК України.

Однак кваліфікувавши діяння ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК України, суд констатував про наявність у діяннях останнього умисного тілесного ушкодження без кваліфікуючих ознак. До того ж мотиви виключення кваліфікуючої ознаки, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, з обсягу обвинувачення, а також наявність підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_6 з ч. 2 на ч. 1 ст. 125 КК України, у мотивувальній частині вироку своє відображення не знайшли.

За таких обставин висновки суду, викладені у вироку, містять істотні суперечності, у зв`язку з чим вирок уважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження (п. 4 ч. 1 ст. 411 КПК України).

Таким чином, апеляційний суд констатує, що встановлені порушення, які були допущені судом першої інстанції при ухвалені вироку, з урахуванням положень ст. 2, 7, 9, 409, 412, 415 КПК України, є істотними та такими, що тягнуть за собою скасування вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, апеляційний суд враховує положення ч. 1 ст. 412 КПК України, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Водночас згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційною інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою статті 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

В той же час, відповідно до положень ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, то вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

-5-

Інші доводи сторін, зокрема, прокурора, які стосуються правильності кваліфікації дій обвинуваченого, тобто застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, мають бути враховані судом під час нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки апеляційний суд не має права вирішувати наперед ці питання, призначаючи новий розгляд.

Під час нового розгляду суду першої інстанції необхідно усунути вказані вище недоліки, повно, всебічно та об`єктивно розглянути матеріали кримінального провадження, дати належну оцінку пред`явленим сторонами обвинувачення та захисту доказам у їх сукупності, у тому числі доводам сторони обвинувачення про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність в частині кваліфікації дій обвинуваченого і прийняти рішення з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 21.12.2022 - скасуванню, а матеріали кримінального провадження - направленню до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури задовольнити частково.

Вирок Перечинського районного суду Закарпатської області від 21.12.2022 щодо ОСОБА_11 скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді