Єдиний унікальний № 500/5539/16-к
Провадження № 1-кп/946/45/23
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

Іменем України

про звільнення особи від кримінальної відповідальності

та про закриття кримінального провадження

29 серпня 2023 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м. Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№0002961, 0001756, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Ізмаїл Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 89 Кримінального кодексу України (далі КК),

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 345 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, про дату час та місце проведення судового розгляду неодноразово повідомлялися належним чином у встановленому порядку. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового розгляду без їх участі.

Суть питання, що вирішується

1.Захисник ОСОБА_11 під час судового засідання звернувся з клопотанням про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні за його обвинуваченням за ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 345 КК, на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, та про закриття кримінального провадження.

Встановлені судом обставини

2.Згідно обвинувальному акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 20.11.2015 близько 06:00 год., він, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у громадському місці барі «Модне місце», розташованому у м. Ізмаїл Одеської області (далі м. Ізмаїл) по вул. Івана Франка, 22-п, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю почав голосно лаятися нецензурною лайкою на працівників даного закладу ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , плювати в їх адресу, безпідставно відмовився розраховуватися за замовлення на загальну суму 362 грн, м`яти та кидатися рахунком, та увійшов у відведене тільки для персоналу місце у загальному залі барну стійку.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 просили ОСОБА_3 заспокоїтись та запропонували добровільно розрахуватись, на що останній не реагував, продовжував в грубій нецензурній формі висловлюватися, що не буде платити за рахунок, не пояснюючи причини, та висловлювався в їх бік нецензурною лайкою, в результаті чого зупинилась діяльність бару «Модне місце», а ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були вимушені викликати по тривожній кнопці працівників охоронного агентства та працівників поліції.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК, а саме у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю.

3.Крім того, ОСОБА_3 також обвинувачується у такому. 10.06.2016 близько 13:00 години, старший оперуповноважений кримінальної поліції Ізмаїльського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі Ізмаїльський ВП ГУНП в Одеській області) ОСОБА_10 , перебуваючи на службі та виконуючи свої службові обов`язки з розкриття та попередження злочинів, розшуку злочинців, які переховуються від суду та слідства, знаходячись у м. Ізмаїл Одеської області по вул. Пушкіна кут вул. Аврамівської, побачив ОСОБА_3 та ОСОБА_12 , який відповідно до постанови слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 від 28.01.2016 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0003427 від 20.12.2015 за ч. 2 ст.185 КК, знаходився у розшуку, та відносно до якого Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області 26.01.2016 винесено ухвалу щодо затримання та приводу до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для розгляду клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. ОСОБА_10 , побачивши ОСОБА_12 , підійшов до останнього, представився та, пред`явивши своє службове посвідчення, повідомив про необхідність прослідувати разом з ним до Ізмаїльського відділення поліції ГУНП в Одеській області, для виконання вимог ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду, а також повідомлення слідчого СВ Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_13 про встановлення особи, яка знаходиться у розшуку.

Далі, старший оперуповноважений кримінальної поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , діючи в рамках наданих йому повноважень, передбачених п.п.7, 9, 10 ст. 23 (основні повноваження поліції), п. 6 ст. 31 (превентивні поліцейські заходи) Закону України «Про поліцію» (далі ЗУ «Про поліцію»), з метою попередження можливості втечі та подальшої можливості переховуватись від суду та слідства ОСОБА_12 , взяв останнього за руку й зателефонував до чергової частини Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області та повідомив про встановлення його місцезнаходження, попросивши вислати йому підкріплення для доставки ОСОБА_12 до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

У свою чергу, ОСОБА_12 , усвідомлюючи той факт, що старший оперуповноважений кримінальної поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 знаходиться при виконанні службових обов`язків, та знаючи про те, що він ухиляється від суду та слідства, проігнорував законну вимогу останнього, та діючи умисно почав чинити опір ОСОБА_10 , а саме виривати свою руку та відштовхувати останнього від себе, чим перешкоджав виконати службові обов`язки, вчиняючи протидію не пов`язану з безпосереднім фізичним або психічним впливом, для того, щоб звільнитись та втекти.

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що у цей час він, перебуваючи поряд з ОСОБА_12 , усвідомлюючи той факт, що старший оперуповноважений кримінальної поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 знаходиться при виконанні службових обов`язків та фактично здійснив затримання ОСОБА_12 , який знаходився у розшуку, діючи умисно, з метою перешкоджання затриманню ОСОБА_12 та надання йому можливості втекти, для подальшого ухилення від кримінальної відповідальності, почав вимагати від ОСОБА_10 звільнити ОСОБА_12 , а також допомагати останньому звільнитись від захвату, відштовхуючи ОСОБА_10 від ОСОБА_12 , чим втрутився в діяльність працівника правоохоронного органу. ОСОБА_12 , скориставшись перепалкою, яка виникла між ОСОБА_3 та ОСОБА_10 , звільнив свою руку з руки ОСОБА_10 та з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК, а саме у впливі в будь-якій формі на працівника правоохоронного органу з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків, якщо вони перешкодили затриманню особи, яка вчинила злочин.

4.Також, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що 10.06.2016 близько 13:00 години, усвідомлюючи кримінально протиправний характер своїх дій, а також той факт, що старший оперуповноважений кримінальної поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 знаходиться при виконанні службових обов`язків з метою подальшого перешкоджання затриманню ОСОБА_12 , який знаходився у розшуку, ігноруючи законні вимоги ОСОБА_10 припинити протиправні дії, та не заважати виконувати його службові обов`язки, почав штовхати та наносити останньому удари руками в область обличчя, рук, передпліччя та тулубу.

У свою чергу, ОСОБА_10 відповідно до вимог п. п. 7, 9, 10 ст. 23 ЗУ «Про поліцію», з метою припинення протиправних дій, що вчинялися ОСОБА_3 , застосовував до останнього прийоми рукопашного бою та затримав його.

Унаслідок нанесених ОСОБА_10 ударів, останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді синців у лівій виличній області, на зовнішній поверхні лівого передпліччя в середній третині, на внутрішній поверхні правого передпліччя у верхній третині, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК, а саме в умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

5.У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав вину у висунутому обвинуваченні та клопотання захисника ОСОБА_11 підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при цьому надав суду свою згоду на закриття кримінального провадження з вказаної нереабілітуючої підстави.

6.Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні висловив думку про можливість закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за нереабілітуючими підставами на підставі ст. 49 КК, у зв`язку із закінченням строків давності, зазначивши, що підстав для зупинення та переривання строків давності немає.

7.З довідки про судимість від 16.08.2023 вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 після 10.06.2016 злочинів не вчиняв, відповідно до вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.06.2023 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та від суду не ухилявся, у розшук не оголошувався.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали

8.Суд, заслухавши думки учасників судового провадження, дійшов висновку про задоволення клопотання та про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності і закриття кримінального провадження з таких підстав.

9.Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

10.Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

11.Як було встановлено, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 20.11.2015 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК, яке в силу ч. 2 ст. 12 КК на час його вчинення відносилося до категорії злочинів невеликої тяжкості, а на даний час відноситься до категорії кримінальних проступків, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі; а також у вчиненні 10.06.2016 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 343 КК, яке в силу ч. 2 ст. 12 КК на час його вчинення відносилося до категорії злочинів невеликої тяжкості, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі, а на даний час відноситься до категорії кримінальних проступків, за яке передбачене покарання у виді обмеження волі, та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.345 КК, яке в силу ч. 3 ст. 12 КК на час його вчинення відносилося до категорії злочинів середньої тяжкості, а на даний час відноситься до категорії нетяжких злочинів, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років.

12.Відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК у редакції чинної на час вчинення ОСОБА_3 діянь, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі та п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

13.Відповідно ж до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК чинної редакції особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, а також минули п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років.

14.Крім того, ч. 2 ст. 49 КК встановлений граничний строк давності за вчинення кримінального проступку п`ять років.

15.Таким чином, п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК встановлені однакові строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст.342, ч. 2 ст. 345 КК, а саме три та п`ять років, відповідно.

16.Згідно ч. 3 ст. 49 КК, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

17.Будь-яких даних, які би свідчили про ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від досудового розслідування чи суду, не встановлено, у зв`язку з чим строки давності відповідно до ч. 2 ст. 49 КК не зупинялись. А вчинення ОСОБА_3 29.04.2023 кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, після спливу трирічного та п`ятирічного строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, а також в силу наведеної ч. 3 ст. 49 КК не перериває перебіг строк давності притягнення до кримінальної відповідальності у цьому кримінальному провадженні.

18.Отже, саме формулювання вказаних положень ст. 49 КК, п. 1 ч. 2, ч. 8 ст. 284, ч. 3 ст. 288 КПК, свідчить про те, що вони є імперативними та не залежить як від думок учасників судового провадження, так і від розсуду суду. Тому у випадку встановлення усіх обставин, які є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з цих підстав, та при наявності його згоди на це, незалежно від визнання ним своєї вини, то суд зобов`язаний прийняти рішення про звільнення його від кримінальної відповідальності та про закриття кримінального провадження, незалежно від думок учасників судового провадження.

19.Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні 20.11.2015 кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі (на час його вчинення злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі) та у вчиненні 10.06.2016 кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі (на час його вчинення злочин невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження волі) і нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше двох років (на час його вчинення злочину середньої тяжкості), після чого він нових злочинів не вчиняв, то на день вирішення питання про його звільнення від кримінальної відповідальності минули строки більш ніж відповідно три та п`ять років з 10.06.2016, тому, а також з урахуванням згоди обвинуваченого ОСОБА_3 , на підставі імперативних положень ст. 49 КК він має бути звільнений від кримінальної відповідальності як за ч. 1 ст. 296 КК, так і за ч.2 ст.342, ч. 2 ст. 345 КК.

20.Оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, то кримінальне провадження відносно нього має бути закрите на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК.

Керуючись ст. ст. 284, 370 372, ч. 2 ст. 376 КПК, суд

постановив:

1.Клопотання захисника ОСОБА_11 , задовольнити.

2.Звільнити ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 296, ч. 2 ст. 343, ч. 2 ст. 345 КК, від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК.

3.Закрити кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №№ 0002961, 0001756, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

4.Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом семи днів з дня її оголошення.

5.Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

6.Повний текст ухвали оголошений 30 серпня 2023 року.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1