Справа № 303/3211/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/268/23 за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2023.

Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області в кримінальному провадженні № 0000461 відомості про яке 11.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та накладено арешт на майно, вилучене 11.04.2023 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , а саме: дві пари кросівок NIKE, які упаковано в спец пакет НПУ WAR 175 5453; дві пари кросівок PUMA, які упаковано в спец пакет НПУ WAR 175 5451; пару кросівок Calvin Klein, які упаковано в спец пакет НПУ WAR 175 5454; спортивні штани з маркуванням PUMA, які опечатано в спец пакет НПУ СУ ВУМ 2011295; штани чорного кольору з маркуванням логотипа PUMA, які опечатано в спец пакет НПУ СУ ВУМ 2011096; куртку зеленого кольору на лівому рукаві надпис WATER REPELLENT OUTDOOR GEAR, яку опечатано в спец пакет НПУ WAR 175 5455.

З клопотання слідчого вбачається, що 11.04.2023 біля 10 год в м. Мукачеві по вул. Данила Галицького (Університетська), буд. 74-78, на території готелю «Альфа», невідома особа чоловічої статі, діючи умисно, шляхом заносу не встановленого стороннього джерела запалювання, здійснила підпал автомобіля марки «Mersedes-Benz GLS-350», який на праві власності належить ОСОБА_7 .

Відомості про кримінальне правопорушення внесено 11.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000461, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході опрацювання камер відеоспостереження, оперативними працівниками Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області було встановлено, що до вчиненого кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 та фактично проживаючий в АДРЕСА_1 . Після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення працівниками Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області 11.04.2023 був проведений обшук приміщення квартири АДРЕСА_3 , з метою безпосереднього переслідування особи, яка підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення - ОСОБА_5

-2-

В ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , працівниками поліції було виявлено та вилучено: дві пари кросівок NIKE, які упаковано в спец пакет НПУ WAR 175 5453, дві пари кросівок PUMA, які упаковано в спец пакет НПУ WAR 175 5451, пару кросівок Calvin Klein упаковано в спец пакет НПУ WAR 175 5454, з кімнати першого поверху вилучено спортивні штани з маркуванням PUMA, які опечатано в спец пакет НПУ СУ ВУМ 2011295, з кімнати другого поверху по ходу обшуку №1 вилучено штани чорного кольору з маркуванням логотипа PUMA, які опечатано в спец пакет НПУ СУ ВУМ 2011096, з кімнати другого поверху по ходу обшуку № 1 вилучено куртку зеленого кольору на лівому рукаві надпис WATER REPELLENT OUTDOOR GEAR, яку опечатано в спец пакет НПУ WAR 175 5455. 12.04.2023.

Постановою слідчого СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 12.04.2023 вказані предмети визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000461.

12.04.2023 ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду надано дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , з метою узаконення проникнення до житла та підтвердження допустимості доказів, здобутих в ході проведення обшуку.

На переконання слідчого, на даний час існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вилучене під час обшуку майно є доказом у кримінальному провадженні, адже воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України (є матеріальним об`єктами, які могли зберегти на собі сліди злочину, містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження). У зв`язку з чим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою його збереження. Накладення арешту на майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речового доказу. Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, а також може призвести до його втрати, що сприятиме уникненню осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

Ухвала слідчого судді мотивована тим, що зазначене у клопотанні майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України та з урахуванням можливості використання вилученого майна як доказу у кримінальному провадження, з метою збереження речового доказу та досягнення повноти та всебічності у даному кримінальному провадження, слідчий суддя прийшла до висновку про наявність достатніх підстав для накладення арешту на це майно, яке відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді від 19.04.2022 про накладення арешту на майно скасувати та відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Вказує на те, що в матеріалах судового провадження відсутня ухвала слідчого судді від 12.04.2023 про надання дозволу на обшук, а відтак і відсутні відомості про узаконення проведеного слідчим обшуку приміщення квартири, де проживає ОСОБА_5 . На її вимогу про надання копії вищезгаданої ухвали, органом досудового розслідування відмовлено (постанова слідчого від 28.04.2023). Клопотання про арешт майна було подано поза межами строків, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, що залишилась поза увагою слідчого судді. Також звертає увагу на те, що перелік майна, вказаний у протоколі обшуку не співпадає з

-3-

фактично вилученим. Окрім іншого, захисник наголошує на перешкоджанні в здійсненні нею адвокатської діяльності, створюючи тиск на підозрюваного та відмовляючи в наданні матеріалів досудового розслідування для ознайомлення. Одночасно захисник просить поновити їй строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 19.04.2023.

Судове провадження розглядається за відсутності прокурора, власника майна та його представника, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки. Також враховуються заяви прокурора та представника власника майна, у яких просять розглянути судове провадження без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження адвокатом ОСОБА_6 , з огляду на положення ст. 395 КПК України, не пропущений, а її апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370, 372 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Цим вимогам закону в ухвала слідчого судді від 19.04.2023 відповідає у повній мірі.

Як вбачається з клопотання, в провадженні СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000461 відомості про яке 11.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 11.04.2023 біля 10 год в м. Мукачеві по вул. Данила Галицького (Університетська), буд. 74-78, на території готелю «Альфа», невідома особа чоловічої статі, діючи умисно, шляхом заносу не встановленого стороннього джерела запалювання, здійснила підпал автомобіля марки «Mersedes-Benz GLS-350», який на праві власності належить ОСОБА_7 .

Відомості про кримінальне правопорушення внесені 11.04.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000461, за попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході опрацювання камер відеоспостереження, оперативними працівниками Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області було встановлено, що до вчиненого кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 та фактично проживаючий в АДРЕСА_1 . Після отримання повідомлення про вчинення кримінального правопорушення працівниками Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області 11.04.2023 був проведений обшук приміщення квартири АДРЕСА_3 , з метою безпосереднього переслідування особи, яка підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення - ОСОБА_5 .

В ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , працівниками поліції було виявлено та вилучено: дві пари кросівок NIKE, які упаковано в спец пакет НПУ WAR 175 5453, дві пари кросівок PUMA, які упаковано в спец пакет НПУ WAR 175 5451, пару кросівок Calvin Klein упаковано в спец пакет НПУ WAR 175 5454, з кімнати першого поверху вилучено спортивні штани з маркуванням PUMA, які опечатано в спец пакет НПУ СУ ВУМ 2011295, з кімнати другого поверху по ходу обшуку № 1 вилучено штани чорного кольору з маркуванням логотипа PUMA, які опечатано в спец пакет НПУ СУ ВУМ 2011096, з кімнати другого поверху по ходу

-4-

обшуку № 1 вилучено куртку зеленого кольору на лівому рукаві надпис WATER REPELLENT OUTDOOR GEAR, яку опечатано в спец пакет НПУ WAR 175 5455. 12.04.2023.

На вказане майно, слідчий просив накласти арешт.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 цього Кодексу, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст. 170 -173 КПК України.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав уважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Приписами ч. 1 ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить установлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження, слідчим суддею правомірно накладено на нього арешт як на речовий доказ.

Окрім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою,

-5-

а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Слідчий суддя відповідно до вимог ст. 170-173 КПК України, з`ясувала всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, в тому числі належно перевірила наведені в клопотанні слідчого доводи про наявність підстав для накладення арешту на майно.

З матеріалів судового провадження вбачається, що постановою слідчого СВ Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області від 12.04.2023, вказані у клопотанні предмети та речі визнано речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000461.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що матеріали судового провадження містять достатньо даних вважати, що вказане у клопотанні майно є об`єктом вчинення кримінального правопорушення, яке залучено до матеріалів кримінального провадження як речовий доказ, що свідчить про наявність обґрунтованих підстав для слідчого звертатись з клопотанням про арешт майна, та обґрунтованих підстав для слідчого судді накласти арешт на таке майно, з огляду на те, що таке майно підпадає під критерії, визначені положеннями ч. 2 ст. 167 КПК України, а тому доводи адвоката ОСОБА_6 в інтересах володільця майна ОСОБА_5 з приводу безпідставності накладення арешту на це майно є необґрунтованими і такі відхиляються.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя обґрунтовано, відповідно до вимог ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на майно, з тих підстав, що воно в установленому законом порядку визнано речовими доказами у рамках зазначеного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Крім того ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт у порядку ст. 170-174 цього Кодексу та згідно з частинами 2, 3 статті 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Матеріали судового провадження свідчать про те, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника (володільця) майна для виконання завдань арешту майна, якими є запобігання можливості його використання і відчуження.

У свою чергу в кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був упевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри в учиненні того чи іншого злочину. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

З урахуванням наведеного слідчий суддя, всупереч доводам апеляційної скарги, встановила належні правові підстави, передбачені ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно.

За таких обставин, накладення арешту на майно у цьому кримінальному провадження відповідає вимогам КПК України.

Колегія суддів враховує і те, що при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, дослідила усі матеріали, що мають значення для вирішення питання про

-6-

накладення арешту, врахувала правову підставу для накладення арешту, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, тому необхідність накладення арешту на вказане майно, як захід забезпечення кримінального провадження, обґрунтована та доцільна.

Крім того, власник або володілець арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абзацом 2 частини 1 статті 174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Наведені в апеляційній скарзі доводи, в тому числі щодо невідповідності переліку майна, вказаного у протоколі обшуку фактично вилученому, ґрунтується виключено на припущення адвоката ОСОБА_6 і жодним доказом не підтверджено.

Всі інші доводи апеляційної скарги про скасування ухвали слідчого судді, в тому числі про відсутність доказів про відношення до кримінального провадження ОСОБА_5 , підлягають з`ясуванню судом під час розгляду справи по суті. На даній стадії кримінального провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, в тому числі і вдаватися до оцінки доказів щодо їх належності та допустимості, а також доведеності чи недоведеності вини, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Посилання в апеляційній скарзі на порушення слідчим суддею строку розгляду клопотання, також не заслуговують на увагу, не тягнуть за собою скасування оскаржуваного судового рішення, з огляду на положення ст. 173 КПК України, яка містить перелік підстав для скасування і до яких наведена підстава не належить.

Доводи захисника про відсутність підстав для проведення обшуку та вилучення в внаслідок його проведення речей і документів, не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, оскільки як вбачається з ухвали слідчого судді від 12.04.2023 за клопотання слідчого надано дозвіл на проведення обшуку квартир АДРЕСА_3 , з метою узаконення проникнення до житла та підтвердження допустимості доказів, здобутих в ході проведення обшуку, тобто всупереч доводів захисника, проведений за фактичним місцем проживання ОСОБА_5 обшук легалізовано на підставі ухвали слідчого судді.

Доводи захисника про перешкоджання слідчим в здійсненні нею адвокатської діяльності, шляхом здійснення тиску на підозрюваного та відмовляючи в наданні матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, колегія суддів відхиляє, оскільки клопотання слідчим розглянуто у порядку ст. 220 КПК України, що не заперечується захисником, за результатами якого слідчим винесено оскаржувану постанову від 28.04.2023, яка з огляду на положення ст. 220 КПК України, може бути оскаржена до слідчого судді. Натомість захисником ОСОБА_6 не надано відомостей про звернення з відповідною скаргою у порядку ч.1 ст. 303 КПК України до слідчого судді, як і не надано відомостей про те, що підозрюваний ОСОБА_5 чи вона звертались з відповідними заявами до правоохоронних органів з приводу застосування до ОСОБА_5 незаконних методів слідства.

-7-

Як вбачається з оскаржуваного судового рішення, слідчий суддя вирішуючи питання про арешт майна, діяла відповідно до вимог чинного законодавства, з урахуванням обставин визначених у ст. 170-173 КПК України, з наведенням мотивів прийняття зазначеного рішення.

Невідповідність висновків слідчого судді, викладеного у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає, а тому доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно слід визнати непереконливими та безпідставними і такі слід відхилити.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування постановленої слідчим суддею ухвали від 12.04.2022 про накладення арешту на майно та задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_6 .

При прийнятті рішення колегія суддів враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом, ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги, положення ст. 220, 317 КПК України про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи, і те, що представник власника майна не довела обґрунтованість доводів апеляційної скарги про незаконність ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.04.2023 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000461, відомості про яке 11.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, - без змін.

Ухвала скарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді