КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в режимі відеоконференцзв`язку з Державною установою «Київський слідчий ізолятор» апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 квітня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.04.2023 задоволено клопотання прокурора у кримінальному провадженні - заступника начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_5 , та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 27.05.2023.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 гривень, та зобов`язано його, у разі внесення застави, прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою, а також виконувати строком до 27.05.2023 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання та роботи; не відлучатись із Житомирської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними,_____________________________________________________________________________

Справа № 757/12698/23-к Слідчий суддя - ОСОБА_9

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2592/2023 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та із заявником ОСОБА_12 ;здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України.

Визначено строк дії ухвали до 27.05.2023.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покладено на прокурора у кримінальному провадженні.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та змінити ОСОБА_6 запобіжний захід на такий, що не пов`язаний з позбавленням волі.

В апеляційній скарзі захисник вказував на те, що 01.04.2023 оголошено лише вступну та резолютивну частини оскаржуваної ухвали, оголошення повного тексту призначалося на 12 год. 45 хв. 04.04.2023, а тому строк на апеляційне оскарження необхідно обраховувати з 04.04.2023.

На переконання апелянта, наявні підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді особистого зобов`язання, домашнього арешту або виключно застави в значно меншому розмірі.

Застосований слідчим суддею запобіжний захід є занадто суворим, а розмір застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 гривень, непомірним для підозрюваного.

Апелянт звертав увагу на те, що ОСОБА_6 затримано без підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, оскільки він не вчиняв будь-яких протиправних дій, які містять ознаки вчинення злочину або замаху на його вчинення, а також не виявлено та не зафіксовано у процесуальних документах будь-якої сукупності очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події, які б вказували на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

Приводом для затримання ОСОБА_13 стали відомості про передачу керівником приватного підприємства ОСОБА_12 приватному митному брокеру ОСОБА_11 , який надавав послуги з митного оформлення товарів, грошових коштів у сумі 50 000 грн. та 2800 доларів США (102368 гривень за офіційним курсом НБУ станом на 30.03.2023), перебуваючи у салоні автомобіля останнього.

Органом досудового розслідування не доведено причетність ОСОБА_13 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

У доданих до клопотання прокурора матеріалах відсутні належні та допустимі докази передачі чи отримання неправомірної вигоди безпосередньо ОСОБА_13 .

Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 368 КК України є необґрунтованою.

Слідчим суддею не взято до уваги відсутність матеріальної шкоди у даному кримінальному провадженні, а також те, що ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, одружений, його майновий стан, наявність військового стану у країні, та неможливість виїзду чоловікам за кордон, наявність на утриманні матері похилого віку.

Стороною захисту надавався консультативний висновок, який підтверджує захворювання ОСОБА_13 та необхідність застосування відповідних препаратів, які заборонені для використання у режимному об`єкті (слідчому ізоляторі).

Крім того, під час перебування у «Київському слідчому ізоляторі» підозрюваний ОСОБА_13 не має можливості дотримуватись рекомендацій лікаря, у зв`язку із чим його стан буде погіршуватись.

Прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апелянт вказував на те, що підозрюваний не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки останній зареєстрований, проживає та працює в м. Житомирі, а також не має наміру незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

Посилання прокурора на наявність ризиків, передбачених п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку захисника, є лише припущенням.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора розглянуто 01.04.2023 за участю прокурора, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , із проголошенням у судовому засіданні вступної та резолютивної частини ухвали.

Повний текст оскаржуваної ухвали проголошено 04.04.2023 у відсутності учасників судового провадження, та відомості про направлення повного тексту ухвали слідчого судді підозрюваному або його захиснику у матеріалах справи відсутні.

Як зазначив апелянт, на момент проголошення резолютивної частини ухвали слідчого судді 01.04.2023 йому не були відомі підстави та мотиви прийнятого рішення, а повний текст ухвали вручено захиснику 04.04.2023, що підтверджується даними наявної у справі розписки, тоді як подано апеляційну скаргу 07.04.2023.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України

Як убачається із матеріалів судового провадження, Першим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000620 від 07.12.2022 за ч. 3 ст. 368 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але пізніше грудня 2022 року, у ОСОБА_14 та ОСОБА_6 виник умисел на систематичне отримання неправомірної вигоди за вчинення, із використанням наданого службового становища, дій в інтересах суб`єктів господарювання, які ввозять товари на митну територію України.

З цією метою, ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , діючи умисно, на виконання спільного злочинного плану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою власного незаконного збагачення, розробили тарифи на надання незаконних послуг з ввезення товарів поза митним контролем на митну територію України.

Крім цього, з метою маскування своєї протиправної діяльності ОСОБА_10 та ОСОБА_6 залучили митного брокера ОСОБА_11 , який мав безпосередньо отримувати неправомірну вигоду від суб`єктів господарювання для подальшого розподілу між учасниками групи.

Діючи на виконання спільного злочинного умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій, приблизно на початку грудня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи на території митного посту «Житомир-Центральний» Житомирської митниці, за адресою: вул. Садова, 4, с. Оліївка, Житомирський район, Житомирська область, ОСОБА_6 зустрівся із директором ТОВ «Хеймпі Фаст» ОСОБА_16 та повідомив, що для безперешкодного оформлення митних товарів він має передавати працівникам Житомирської митниці неправомірну вигоду за кожну митну декларацію у сумі, яка залежатиме від вартості задекларованого товару.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, 24.01.2023 о 12 годині 48 хвилин під час зустрічі із ОСОБА_12 , яка відбувалась у приміщенні Житомирської митниці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 25, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 повідомили останньому, що вони мають знати всю номенклатуру товарів, які останній планує завозити на митну територію України через митні пости в Житомирській області та, виходячи із переданих ним даних, пообіцяли пізніше повідомити умови співпраці.

При цьому, ОСОБА_10 надала ОСОБА_12 вказівку передати всю необхідну інформацію ОСОБА_6 .

У подальшому, 09.02.2023 о 13 годині 58 хвилин, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 під час зустрічі із ОСОБА_12 , яка відбувалась у приміщенні Житомирської митниці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 25, повідомили останньому, що він має сплачувати неправомірну вигоду у розмірі 350 доларів США за кожен автомобіль із товаром, який він планує оформлювати на Житомирській митниці, в обмін на безперешкодне митне оформлення.

Також, в ході вказаної зустрічі, ОСОБА_10 надала розпорядження ОСОБА_6 познайомити ОСОБА_12 із ОСОБА_11 , який мав отримувати неправомірну вигоду для подальшого її розподілу між членами групи.

Продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, діючи умисно, за попередньою змовою, із корисливих мотивів та усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_11 03.03.2023 о 14 годині 37 хвилин, перебуваючи поблизу будівлі Житомирської митниці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 25, зустрівся із ОСОБА_12 та повідомив останньому, що за оформлення завезеної партії товарів, з урахуванням встановлених тарифів, він має сплатити неправомірну вигоду у розмірі 1750 доларів США.

Після цього, ОСОБА_11 завів ОСОБА_12 до будівлі Житомирської митниці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 25, де останній зустрівся із ОСОБА_10 та ОСОБА_6 . Останні, діючи умисно, за попередньою змовою, із корисливих мотивів та усвідомлюючи протиправність своїх дій, підтвердили ОСОБА_12 умови, висловлені ОСОБА_11 та з метою конспірації своїх протиправних дій запропонували залишити неправомірну вигоду в туалеті на першому поверсі будівлі.

Після того, як ОСОБА_12 залишив грошові кошти в обумовленому ОСОБА_10 та ОСОБА_6 місці, ОСОБА_6 одразу зайшов до туалету та забрав неправомірну вигоду у розмірі 1750 доларів США (63980 грн. за офіційним курсом НБУ станом на 03.03.2023).

В подальшому, 10.03.2023, під час зустрічі із ОСОБА_12 , яка відбувалась у приміщенні Житомирської митниці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 25, ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою, із корисливих мотивів та усвідомлюючи протиправність своїх дій, повідомили ОСОБА_12 , що в подальшому він має узгоджувати суму неправомірної вигоди та сплачувати її виключно через ОСОБА_11 .

У зв`язку із цим ОСОБА_11 10.03.2023 о 14 годині 37 хвилин, перебуваючи поблизу будівлі Житомирської митниці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 25, зустрівся із ОСОБА_12 та діючи умисно, на виконання спільного із ОСОБА_10 та ОСОБА_6 злочинного плану, із корисливим мотивом та усвідомлюючи протиправність своїх дій, отримав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду у розмірі 500 доларів США (18280 грн. станом на 10.03.2023) для подальшого розподілу між членами групи.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, 30.03.2023 о 15 годині 55 хвилин, перебуваючи біля приміщення Житомирської митниці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 25, ОСОБА_11 зустрівся із ОСОБА_12 та, та діючи умисно, на виконання спільного із ОСОБА_10 та ОСОБА_6 злочинного плану, із корисливим мотивом та усвідомлюючи протиправність своїх дій, повідомив останньому, що він має зустрітись з ОСОБА_10 , щоб йому довели інформацію про його прорахунки у взаємодії із Житомирською митницею.

На виконання вказівки ОСОБА_11 , 30.03.2023 о 16 годині 56 хвилин у приміщенні Житомирської митниці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 25, ОСОБА_12 зустрівся із ОСОБА_10 , яка вказала на недоліки при взаємодії з митницею та після проведення відповідного обговорення щодо розміру необхідної до сплати неправомірної вигоди, надала вказівку передати її через ОСОБА_11 .

У подальшому, 30.03.2023 о 17 годині 25 хвилин ОСОБА_11 , перебуваючи у салоні належного йому автомобіля марки Toyota RAV-4, д.н.з. НОМЕР_1 , розташованого біля приміщення Житомирської митниці за адресою: м. Житомир, вул. Перемоги, 25, діючи умиснона виконання спільного із ОСОБА_10 та ОСОБА_6 злочинного плану, із корисливим мотивом та усвідомлюючи протиправність своїх дій, отримав від ОСОБА_12 неправомірну вигоду у розмірі 50 тис.грн. та 2800 доларів США (102368 гривень за офіційним курсом НБУ станом на 30.03.2023).

Після отримання неправомірної вигоди ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_11 були затримані на місці вчинення злочину.

Згідно даних протоколу затримання від 30.03.2023, цього ж дня о 17 год. 28 хв. затримано ОСОБА_6 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

31.03.2023 ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди за вчинення нею в інтересах третіх осіб дій з використанням наданого їй службового становища, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 3 ст. 368 КК України.

31.03.2023 заступник начальника першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, в якому просив застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 2 місяці із визначенням застави не менше ніж 375 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 006 500 гривень.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01.04.2023 задоволено клопотання прокурора, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 27.05.2023, із визначенням застави у межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 805 200 гривень, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 27.05.2023.

З такими висновками погоджується і колегія суддів.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Крім того, слідчим суддею визнано доведеними вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність застосування виняткового запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки встановлені судом обставини свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, слідчий суддя, у відповідності до вимог ч. 4, 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, взявши до уваги дані, які характеризують особу підозрюваного, обставини інкримінованих йому дій, майновий та сімейний стан підозрюваного, дійшов обґрунтованого висновку про визначення застави у межах 300 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 805 200 гривень.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, та вважає, що вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 . Підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який, на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю інкримінованого йому кримінального правопорушення, є обґрунтованим, та підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 196, 372 КПК України, та містить обґрунтування і мотиви, з яких виходив слідчий суддя при постановленні ухвали.

Посилання апелянта на недоведеність обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, є безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного кримінального правопорушення.

Такий висновок слідчого судді ґрунтується на доданих слідчим до клопотання матеріалах. Останні містять дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, оцінки належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

З наведених підстав, доводи апеляційної скарги щодо відсутності належних та допустимих доказів передачі чи отримання неправомірної вигоди ОСОБА_13 , та невірну кваліфікацію його дій, колегія суддів вважає передчасними.

Перевіряючи доводи клопотання сторони обвинувачення на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів всупереч доводам апеляційної скарги вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні ознаки кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_13 , на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, та дані про особу підозрюваного.

Доводи апелянта про те, що підозрюваний раніше не судимий, на обліку в наркологічному диспансері не перебуває, одружений, були враховані слідчим суддею, проте не свідчать про зменшення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Посилання захисника на те, що підозрюваний не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду та вчиняти інші дії,передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не забезпечують впевненість у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваного та не є достатньою підставою для застосування щодо ОСОБА_13 більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_6 було затримано без наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 208 КПК України, спростовуються даними протоколу затримання від 30.03.2023, з якого убачається, що ОСОБА_6 затримано 30.03.2023 о 17 год. 28 хв. на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 України.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що доводи захисника стосовно незаконного затримання підозрюваного та порушення слідчим ст. 208 КПК України могли бути предметом оскарження в порядку ст. 206 КПК України щодо підстав затримання особи або при розгляді клопотання про застосування (зміну) запобіжного заходу, а також можуть бути предметом розгляду в подальшому, зокрема при оцінці доказів, отриманих під час затримання підозрюваного.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 01 квітня 2023 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3