Справа № 274/2767/23
Провадження №1-кп/0274/682/23
ВИРОК
Іменем України
09.05.2023 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимого,
1.06.04.2021 Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до 180 годин громадських робіт;
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-
Вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт та додані до нього матеріали, судом встановлено, що клопотання учасників кримінального провадження про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.
Так, обвинуваченому ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
У відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд вважає за можливе розглядати обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , 14.02.2023 близько 23 години знаходились поблизу магазину «ВМ Техніка», що за адресою: м. Бердичів, вул. Житомирській 33/2.
В цей час та місці та за вказаних обставин, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, реалізуючи який ОСОБА_3 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, керуючись раптово виниклим умислом на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс один удар правою рукою в область лобної ділянки ОСОБА_6 , після чого ще один удар правою рукою в область обличчя.
Таким чином ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: садна в ділянці лоба зліва та двох крововиливів на слизовій верхньої губи, які відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.
Своїми умисними діями, які виразились в нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ступінь суспільної небезпечності скоєного, мотиви злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
При вирішенні питання про вид та міру покарання суд виходить з того, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, належати до кримінального проступку.
Обвинувачений на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не працює, раніше судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що перевиховання та виправлення винного можливо без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання у виді штрафу, вважаючи таке покарання необхідним і достатнім для виправлення винного та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Арешт на майно не накладався.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Відповідно до положень ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого витрати за проведення експертизи.
Долю речового доказу слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 302, 368, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд,-
у х в а л и в:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу виконувати самостійно.
Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо обвинуваченого ОСОБА_3 - не застосовувати.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1