Справа № 585/1973/23
Номер провадження 1-кп/585/350/23
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

22 травня 2023 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

провівши в приміщенні суду в м. Ромни в режимі відеоконференції відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000125 відносно ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Роменського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , затверджений прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід - домашній арешт.

Ухвалою суду від 16 травня 2023 року призначено підготовче судове засідання.

Прокурор ОСОБА_3 подав клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, в тому числі в особливо тяжкому, пов`язано з незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин. Тому усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, може залишити місце мешкання та переховуватися від суду. Враховуючи відсутність стримуючих чинників, які б забезпечили його належну процесуальну поведінку, наявні достатні підстави спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності його поведінку у виді можливості вдатися до дій, спрямованих на ухилення від суду. Крім того, однією з причин вчинення ОСОБА_4 особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, є одержання прибутку від збутих психотропних речовин. Враховуючи, що від початку розслідування соціальне та матеріальне становище ОСОБА_4 погіршилося, а також, що останній володіє необхідними знаннями, навичками та відомостями до продовження аналогічної протиправної діяльності, зазначений ризик є вкрай високим. Характер кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, але й для суспільства. Родинні зв`язки ОСОБА_4 , наявність постійного місця проживання, задовільний стан здоров`я не спростовують і не зменшують достатньою мірою ризики, що є підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки вказані чинники існували і на час вчинення кримінальних правопорушень.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували. При цьому ОСОБА_4 пояснив, що має намір працевлаштуватися.

Згідно ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь та обрати змінити, скасувати запобіжний захід.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_4 , суд дійшов наступного висновку.

Прокурором в обгрунтування клопотання зазначено, що враховуючи суворість покарання за вчинений обвинуваченими ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, існують ризики, передбачені п.1, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик перебуватися від суду з метою уникнення відповідальності та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд не вдається до оцінки наявності обґрунтованої підозри, оскільки питання про обрання запобіжного заходу ставиться після надходження обвинувального акту до суду під час підготовчого судового засідання.

Так, суд оцінює наявність ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України зазначених у клопотанні прокурора, та виходячи із сукупності всіх обставини, у тому числі суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, даних про особу обвинуваченого, суд вважає зазначені у клопотанні відносно ОСОБА_4 ризики, існують.

Наявність вказаних ризиків підтверджується тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується, у тому числі, у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за скоєння якого чинним законодавством передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років з конфіскацією майна. Він усвідомлює невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 ніде не працює, доказів про працевлаштування не надав, засобів для існування не має, вчинив особливо тяжкий злочин саме з метою одержання прибутку від збуту психотропних речовин, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

При цьому, врахування тяжкості злочинів має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності його поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за вчинений злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду.

Тобто обвинувачений ОСОБА_4 через тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, може переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні в тому числі особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, що створює загрозу для населення та становить підвищену суспільну небезпечність, суд вважає, що у даній справі, з урахуванням презумпції невинуватості, превалює суспільний інтерес, який виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Слід врахувати також практику Європейського суду з прав людини. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Під час розгляду клопотання судом вивчалася можливість, для запобігання вищезазначених ризиків, застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж просить прокурор у поданому клопотанні.

Враховуючи існування зазначених ризиків, та з метою їх запобігання, а також забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та оцінюючи сукупність обставин встановлених під час розгляду клопотання, суд дійшов висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 є неможливим, оскільки вони не забезпечать його належної поведінки, так як маючи можливість вільно пересуватися, розуміючи можливість покарання у вигляді позбавлення волі, обвинувачений може вільно вчиняти дії, направлені на уникнення від відповідальності та покарання.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Тому суд вважає, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти інші кримінальні правопорушення, відносно ОСОБА_4 необхідно обрати міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, заборонивши залишати своє помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня, з покладенням наступних обов`язків: 1) прибувати за першою вимогою прокурора та суду; 2) не відлучатися за межі Роменського району без дозволу суду; 3) повідомляти прокурора або суд про зміну місця проживання; 4) носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 181, 194, 314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Сумської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Ромни Сумської області, українцю, громадянину України, мешканцю АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, заборонивши залишати своє помешкання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. ранку наступного дня, з покладенням наступних обов`язків:

1) прибувати за першою вимогою прокурора та суду;

2) не відлучатися за межі Роменського району без дозволу суду;

3) повідомляти прокурора або суд про зміну місця проживання;

4) носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала діє протягом двох місяців з моменту постановлення - до 22 липня 2023 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Сумського апеляційного суду з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 23 травня 2023 року о 08 год. 50 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1