У Х В А Л А

"11" липня 2023 р. Справа153/946/23

Провадження1-кп/153/84/23-к

у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043

про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився 2000 року у січні місяці 02 числа у селі Миронівка Ямпільського району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , зареєстрованого у АДРЕСА_1 , із повною середньою освітою, військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 , одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 , інвалідності немає, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , законного представника потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника адвоката ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №49 від 18.02.2023 сержанта ОСОБА_7 призначено на посаду головного сержанта. Сержант ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст.ст.11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, окрім іншого, зобов`язаний свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно та чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, удосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог Статутів Збройних Сил України, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України в цілому. Згідно ст.ст.3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, окрім іншого, військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог Статутів Збройних Сил України, а також зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватись Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги Статутів Збройних Сил України, наказ командирів. Відповідно до вимог ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів із питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. Згідно правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 п.п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним »; п.п.12.2 «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги»; п.п.12.9г «Водієві забороняється: різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді)». Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України сержант ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. Так, 23 березня 2023 року близько 02 години 00 хвилин сержант ОСОБА_7 керуючи технічно-справним мотоциклом марки «SPARK» комерційний опис «SP200R-27» реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись у напрямку міста Немирів автодорогою державного значення Р-08 сполученням «Ямпіль-Немирів» по вулиці С.Наконечного село Клембівка Могилів-Подільського району Вінницької області, в порушення вимог п.п.12.1, 12.9г Правил дорожнього руху згідно з якими: 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»; п.п.12.9г «Водієві забороняється: різко гальмувати (крім випадків, коли без цього неможливо запобігти дорожньо-транспортній пригоді)», не врахував дорожню обстановку, а саме наявності повороту дороги ліворуч, по напрямку руху транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, при зміні напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод для руху або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, різко загальмував у результаті чого з необережності допустив падіння мотоцикла на праву сторону на проїжджу частину дороги. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир мотоцикла марки «SPARK» комерційний опис «SP200R-27» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: через суглобового перелому латерального над виростку правої стегнової кістки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 04.05.2023 №35 відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Сержант Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

11.07.2023 обвинувачений ОСОБА_7 подав до суду письмове клопотання за вхід.№4203 про закриття кримінального провадження відносно нього за ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з його примиренням із потерпілим ОСОБА_5 . У клопотанні зазначено, що він помирився із потерпілим, відшкодував завдані ним збитки й усунув заподіяну шкоду. Просив звільнити його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі ст.46 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали заявлене клопотання та просили його задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_7 просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України та закрити кримінальне провадження відносно нього.

Потерпілий ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 клопотання обвинуваченого підтримали, в свою чергу просили закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , оскільки потерпілий примирився з обвинуваченим, та ОСОБА_7 відшкодував йому завдані збитки, тому у нього відсутні претензії до обвинуваченого. Цивільний позов не заявлено.

Прокурор щодо задоволення клопотання обвинуваченого не заперечував, так як воно не суперечить закону.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого слід задовольнити виходячи з наступного:

Досудовим розслідуванням дії обвинуваченого ОСОБА_7 було кваліфіковано за ч.1 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Потерпілий не заперечував про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_7 та просив закрити кримінальне провадження відносно останнього на підставі ст.46 КК України, у зв`язку з примиренням з обвинуваченим. Пояснив, що претензій в частині відшкодування матеріальної та моральної шкоди до обвинуваченого він не має, оскільки шкода відшкодована в повному обсязі.

Обвинувачений клопотання підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України, та закрити провадження у справі, посилаючись на те, що він щиро покаявся у скоєному, та відшкодував матеріальну та моральну шкоду потерпілій особі і вони досягли примирення.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Так, обвинувачений за ч.1 ст.286 КК України ОСОБА_7 подав суду письмове клопотання про закриття кримінального провадження щодо нього, звільнення його від кримінальної відповідальності, йому роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи.

Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, факт примирення з потерпілим та відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди (ст.46 КК України). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ст.46 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, за даними органу досудового розслідування, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , було вчинено ним 23 березня 2023 року, вперше.

Шляхом опитування сторін кримінального провадження судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.46 КК України.

ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності раніше не притягався, раніше не судимий, вчинив інкримінований йому злочин (ч.1 ст.286 КК України) вперше, який згідно ст.12 КК України - є нетяжким злочином, звернувся до суду із даним клопотанням та дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків цього закриття. Судом було з`ясовано, відповідно до вимог ч.2 ст.288 КПК України, думку потерпілого ОСОБА_5 , який вважає за необхідне задовольнити заявлене обвинуваченим клопотання у зв`язку з наявністю підстав й можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Обставин, які б виключали звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, та закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, судом не встановлено.

Враховуючи наведене, думку прокурора щодо необхідності задоволення клопотання та відсутності будь-яких перешкод для цього, суд вважає за можливе клопотання задовольнити, звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності керуючись ст.12 КК України та на підставі ст.46 КК України, в порядку ст.ст.284-288 КПК України, із закриттям даного кримінального провадження щодо нього.

Що стосується судових витрат, то суд зазначає наступне:

Згідно з частиною першою статті 118 КПК України процесуальні витрати складаються із: 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів. Відповідно до частини першої статті 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання, зокрема, про те, на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі (пункт 13 частини першої статті 368 КПК України). Згідно з частиною другою статті 126 КПК України сторони кримінального провадження, свідки, експерти, спеціалісти, перекладачі мають право оскаржити судове рішення щодо процесуальних витрат, якщо це стосується їхніх інтересів. Отже, питання про розподіл процесуальних витрат за результатами судового розгляду у кримінальному провадженні вирішується, у тій справі, в якій вони були понесені, за правилами КПК України. Такий правовий висновок зроблено у постановах ВП ВС №598/1781/17 від 17.06.2020 та №462/6473/16-ц від 21.11.2018.

А тому, із врахуванням вище викладеного, суд має підстави для стягнення із ОСОБА_7 на користь держави понесених судових витрат за проведення експертиз на загальну суму 2868 гривень.

Одночасно слід вирішити долю вжитих заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема арешту майна.

У кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області №153/424/23 від 24.03.2023 накладено арешт на майно, а саме: на мотоцикл марки «SPARK» комерційний опис «SP200R-27» реєстраційний номер НОМЕР_2 . Арешт вказаного вище транспортних засобу підлягає скасуванню повністю, оскільки судом вирішується його доля, як речового доказу.

Вирішуючи питання про речові докази, а саме - мотоцикл марки «SPARK» моделі «SP200R-27» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який постановою про визнання предметів речовими доказами від 23.03.2023 визнаний речовим доказом, а також вилучений фрагмент пластмасової деталі чорного кольору, який постановою від 23.03.2023 визнаний речовим доказом, то суд відповідно п.5 ч.9 ст.100 КПК України вважає за необхідне повернути власнику (законному володільцю).

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 не застосовувався, клопотань про застосування відносно нього запобіжного заходу не заявлено.

Керуючись ст.46 КК України, ст.ст.284, 285, 286 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим ОСОБА_5 , а кримінальне провадження №0000043 від 23.03.2023 відносно ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Стягнути із ОСОБА_7 на користь держави понесені судові витрати за проведення експертиз на загальну суму 2868 гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ямпільського районного суду Вінницької області №153/424/23 від 24.03.2023 на мотоцикл марки «SPARK» моделі «SP200R-27» реєстраційний номер НОМЕР_2 - скасувати.

Речові докази, а саме: мотоцикл марки «SPARK» моделі «SP200R-27» реєстраційний номер НОМЕР_2 та фрагмент пластмасової деталі чорного кольору - повернути власнику (законному володільцю) ОСОБА_9 .

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1