У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іркутськ Сибірського краю РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28 та ч. 2 ст. 438 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Подане клопотання обґрунтовується тим, що слідчим управлінням СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0002053 від 25.06.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 та ч. 2 ст. 438 КК України.

Як вказує слідчий у клопотанні, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

У результаті вищезазначених подій, значна частина території Київської області, починаючи з 24.02.2022, у тому числі село Мотижин та частково Макарівська територіальна громада Бучанського району - знаходяться під постійним обстрілом з різного виду озброєння з боку підрозділів Збройних Сил та інших військових формувань Російської Федерації.

Слідчий у клопотанні вказує, що у період часу з 27.02.2022 по 30.03.2022 громадянин Російської Федерації ОСОБА_5 , старший сержант, військовослужбовець 1 взводу вч НОМЕР_1 закріплений за бойовою машиною НОМЕР_2 , перебуваючи на території окупованого представниками підрозділів ЗС РФ села Мотижин Бучанського району Київської області, вчинив інші порушення законів та звичаїв війни, шляхом здійснення нападів на цивільне населення, поєднане з умисним вбивством у вказаному населеному пункту.

При цьому, останній був обізнаний із законами та звичаями війни, передбаченими та закріпленими в положеннях міжнародного законодавства, Статутом внутрішньої служби ЗС РФ, тобто вчиняючи дії по вбивству цивільного населення, останній чітко усвідомлював їх злочинність.

Встановлено, що 03.03.2022, близько о 13 год., військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та іншими невстановленими на даний час військовослужбовцями ЗС РФ, які були озброєні вогнепальною зброєю та бойовою технікою, діючи умисно, з метою здійснення фільтраційних та інших заходів, рухалися по селу Мотижин, що було окуповане РФ.

В подальшому, приблизно о 13 год. 30 хв. 03.03.2022 в АДРЕСА_2 здійснювала рух броньована техніка із позначкою «V» та маркуванням «143» (МТЛБ) на якій перебував військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 та іншими невстановленими військовослужбовцями ЗС РФ. При цьому, по зустрічному напрямку від броньованої техніки ЗС РФ із позначкою «V» та маркуванням «143» рухався транспортний засіб марки «Peugeot», моделі «206» з номерним знаком НОМЕР_3 , в якому перебували цивільні особи: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому, вказаний автомобіль не мав будь яких знаків розрізнення та приналежності до Сил оборони України. Заначений автомобіль зупинився поряд з будинком №9 по вул. Шевченка в с. Мотижин на відстані приблизно 50 метрів до вказаної вище МТЛБ. Після встановлення зорового контакту з вказаним транспортним засобом приблизно о 13 год. 30 хв. 03.03.2022 всупереч положень статей 3, 27, 32, 147 Женевської Конвенції про захист цивільного населення під час війни військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад на цивільне населення, поєднане з умисним вбивством, без попередження про відкриття вогню, групою осіб без попередньої змови разом з ОСОБА_6 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями ЗС РФ здійснили невстановлену кількість прицільних пострілів із невстановленої стрілецької (вогнепальної) зброї, яка перебувала на озброєнні підрозділу ЗС РФ в бік вказаного цивільного транспортного засобу, який вже на той час перебував в нерухомому стані поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 . В результаті таких пострілів, цивільні особи які перебували у салоні зазначеного транспортного засобу отримали вогнепальні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, а саме:

- ОСОБА_7 отримав численні вогнепальні сліпі та крізні поранення тіла (правій висковій ділянці, задній поверхні грудей зліва, лівій завушній ділянці) з ушкодженнями внутрішніх органів, внаслідок чого настала смерть останнього;

- ОСОБА_8 отримала вогнепальні кульові поранення лівої руки, обох ніг (правого та лівого стегон), з ушкодженням крупних кровоносних судин, внаслідок чого настала смерть останньої;

- ОСОБА_9 отримала наскрізне проникаюче вогнепальне кульове поранення голови, внаслідок чого настала смерть останньої.

Вищевказане свідчить про те, що є прямий причинний зв`язок між отриманими вогнепальними ушкодженнями, які спричинені зі стрілецької зброї ОСОБА_5 разом з ОСОБА_6 і групою невстановлених військовослужбовців ЗС РФ та настанням смерті ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за вказаних вище обставин.

Отже, військовослужбовець ЗС РФ ОСОБА_5 вчинив інші порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, які виразились у нападі на цивільне населення, поєднані з умисним вбивством цивільних осіб ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , вчинене групою осіб без попередньої змови, чим порушив вимоги ст.ст. 3, 27, 32, 147 Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаній у м. Женеві 12.08.1949 та ст. ст. 43, 44, 51, 75 додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року, Гаазькими конвенціями 1907 року, вчинив злочин проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в іншому порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, поєднаному з умисним вбивством, вчинене без попередньої змови групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Так, 17.04.2023 складено, але не вручено повідомлення про підозру військовослужбовцю Збройних сил Російської Федерації ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, у зв`язку із перебуванням останнього на території держави-агресора.

На виконання вимог ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення та відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою, та відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

20.07.2023 вручено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та повістки про виклик на допит в якості підозрюваного на 07.08.2023, 08.08.2023 та 09.08.2023 опублікувано у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, зокрема, в офіційній газеті органів державної виконавчої влади України, «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування».

07.08.2023 ОСОБА_5 на допит в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

08.08.2023 ОСОБА_5 на допит в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

09.08.2023 ОСОБА_5 на допит в якості підозрюваного не з`явився та не повідомив поважних причин свого неприбуття.

Згідно з повідомленням Фастівського РВ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області, останній у складі збройних сил російської федерації, які окупували населений пункт Київської області, виїхав з території України на територію Російської Федерації, де й знаходиться до теперішнього часу.

Разом з тим, під час проведення досудового розслідування встановити місцезнаходження підозрюваного не вдалося.

Відповідно відомостей Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України ОСОБА_5 у період з 24.02.2022 по 10.08.2023 перетин державного кордону України не здійснював.

10.08.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук.

З урахуванням викладеного, орган досудового розслідування звернувся з відповідним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила його задовольнити з зазначених у ньому підстав.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали, на які посилається слідчий, обґрунтовуючи доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

На обґрунтування пред`явленої ОСОБА_5 підозри, слідчим надані зібрані під час досудового розслідування докази які на думку слідчого судді, обґрунтовано свідчать про причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, яке розслідується.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 188 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути подане, зокрема, одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування, що підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого.

Таким чином, з метою забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, запобігання спробам перешкоджання здійснення кримінального провадження, переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, зазначені обставини вказують на наявність підстав для затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 188-191 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іркутськ Сибірського краю РФ, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після затримання не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинен бути доставлений до Солом`янського районного суду м. Києва.

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту:

1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду;

2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії;

2-1) добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора;

3) відкликання ухвали прокурором.

Ухвала оскарженню не підлягає

Слідчий суддя: ОСОБА_1