Дата документу 30.06.2023Справа № 554/4541/22
Провадження № 1-кс/554/7968/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.06.2023 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву захисника ОСОБА_5 про відвід судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_9 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.310, ч.2 ст.209 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч.1 ст. 310, ч. 2 ст. 209 КК України,-

в с т а н о в и в:

В провадження судді ОСОБА_1 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, надійшла заява захисника ОСОБА_5 про відвід судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_9 .

Підставою для відводу захисник зазначає те, що 22.05.2023 суддею ОСОБА_9 за наслідками розгляду кримінального провадження № 0000466 ухвалено вирок відносно ОСОБА_10 , під час винесення якого суддя надала оцінку доказам, які покладені як підґрунтя обвинувального акту у справі 554/4541/22, розгляд якої також здійснюється суддею ОСОБА_9 , таким чином фактично сформувала свою думку про причетність дій ОСОБА_10 до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що доводить наявність порушення п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України та п. 1 ст. 6 Конвенції.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав заяву про відвід та просив її задовольнити.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 підтримали заяву про відвід, вказували на те, що є сумніви у неупередженості судді ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_4 зазначив, що у нього немає підстав вважати суддю ОСОБА_9 упередженою, вирішення заяви про відвід залишив на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав думку свого захисника.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення відводу та звертав увагу суду на безпідставність та необґрунтованість заяви про відвід судді.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, в тому числі принципам змагальності сторін, диспозитивності та розумності строків.

Згідно з вимогами ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією України і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 15 Кодексу суддівської етики визначено, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Вказане випливає з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки судді, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання своїх обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст.81 КПК України, при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Як зазначено у Постанові Верховного суду від 22 жовтня 2019 року (справа №311/3428/18), для забезпечення вимог процесуальної форми щодо недопущення сторонніх впливів на прийняття процесуальних рішень у кримінальному процесі України законодавцем закріплено інститут самовідводу, відводу, який передбачає інструменти для усунення упередженої службової особи від здійснення розслідування та судового розгляду кримінального провадження, сприяє підвищенню рівня довіри громадськості до суду та винесених ним рішень. При цьому наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Підстави для відводу судді викладенні у статті 75 КПК України.

Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК України порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Згідно п.п.49,50 рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України», відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумніву неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але невирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. Про це йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07).

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v.Austria) від 24 лютого 1993 року, п.п.27, 28 and 30; рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-ХІІ). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.

Суд зазначає, що обґрунтування, наведені захисником ОСОБА_5 в заяві про відвід, не можуть розцінюватись як беззаперечна підстава для відводу судді по справі, оскільки вони не містять обставин, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді ОСОБА_9 при розгляді зазначеного кримінального провадження.

Захисник посилається на ухвалення суддею ОСОБА_9 вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , проте не наводить яким саме доказам під час винесення цього вироку суддя надала оцінку, та які саме докази покладені в обґрунтування кримінального провадження по справі 554/4541/22.

Ураховуючи вище зазначене, у тому числі й те, що на підтвердження заяви про відвід захисником не надано жодного доказу упередженості чи зацікавленості судді у розгляді справи, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді ОСОБА_9 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.35, 75-76, 81, 82, 107, 309 КПК України , суд ,-

у х в а л и в :

У задоволенні заяви захисника ОСОБА_5 про відвід судді Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_9 по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 313, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 310, ч. 2 ст. 209 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.310, ч.2 ст.209 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 306, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч.1 ст. 310, ч. 2 ст. 209 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1