ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/262/23 (1-кс/642/899/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/631/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 04 травня 2023 року щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 ,-

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено задовольнити клопотання слідчого заступника начальника СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківського слідчого ізолятора», строком на 60 діб, а саме до 01.07.2023 включно, без визначення розміру застави.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 тяжкого злочину та проступку.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати та постановити свою, якою відмовити у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обрати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із носінням засобів електронного контролю або встановити розмір застави.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що оскаржувана ухвала постановлена без дослідження оцінки та врахування сукупності всіх матеріалів провадження.

Зазначає про недоведеність заявлених стороною обвинувачення ризиків та навіть у разі їх існування про можливість запобігти ним шляхом обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Так з матеріалів провадження вбачається, що що в провадженні СВ відділу поліції №2 Харківського районного управління поліції №3 Головного управління Національної поліції в Харківській області, ОСОБА_9 знаходиться кримінальне провадження №0001332 від 27.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), ч.3 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, у великих розмірах, ч.1 ст. 129 КК України, тобто погроза вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози, ч.2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

13.01.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру, 06.03.2023 повідомлено про зміну підозри.

Підозра ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0001332 від 27.12.2022 обґрунтована наступними доказами:

повідомленнями ОСОБА_10 про вчинення кримінальних правопорушень від 27.12.2022;

повідомленням ОСОБА_10 від 12.02.2022 про те, що ОСОБА_7 регулярно публічно погрожує їй фізичною розправою та вбивством, принижує честь та гідність, при цьому використовує платформу «YouTube»;

заявою ОСОБА_10 про залучення до провадження як потерпілого;

протоколом огляду 2-х мобільних телефонів потерпілої ОСОБА_10 , на яких маються скріншоти переписок з ОСОБА_7 , в яких останній просить зайняти гроші, а в подальшому погрожує вбивством;

протоколами зняття з електронних інформаційних систем інформації доступ до якої не обмежується її власником володільцем або утримувачем, а саме 3-х відеозаписів виставлених ОСОБА_7 в додатку «YouTube» на яких йде мова про ОСОБА_10 та безпосередня погроза вбивства;

Допитами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які надають свідчення щодо залишення на дверях квартири потерпілої ОСОБА_10 погребального вінка;

Рапортом о/у СКП ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, відповідно якого зареєстрованих легкових автомобілів у ОСОБА_7 не значиться;

Допитом потерпілої ОСОБА_10 ;

Допитом свідка в режимі відео конференції ОСОБА_14 , яка розповіла про те, що ОСОБА_7 шахрай, заволодів її грошовими коштами, та відомі обставини шахрайського заволодіння коштами потерпілої ОСОБА_10 ;

Допитами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які пояснили, що хотіли скинути гроші на карту ОСОБА_7 , для його організації «Стоп наркотик» яку він висвітлював у «YouTube». Перед тим як скинути знайшли в Інтернеті інформацію про те, що ОСОБА_7 шахрай у зв`язку з чим передумали відправляти гроші на карту;

Допитом свідка ОСОБА_19 , яка пояснила що була присутня при передачі грошових коштів ОСОБА_10 громадянину ОСОБА_7 та відомі їй обставини шахрайського заволодіння грошовими коштами потерпілої та подальших погроз вбивства.

Допитом потерпілої ОСОБА_20 ;

Допитом потерпілої ОСОБА_21 .

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку щодо доведеності обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих злочинів, та наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України і погоджується з такими висновками виходячи з наступного.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Матеріали кримінального провадження, на які послався слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень та проступку обґрунтованою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п.48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 року - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання про застосування запобіжного заходу відповідає вимогам п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З ухвали слідчого судді вбачається, що надані стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази доводять обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, наявність реальних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України; недостатність застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів, аніж тримання його під вартою, для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст.196 КПК України.

З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри, наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та необхідності застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується і апеляційний суд.

Керуючись положеннями ст. 182 КПК України, при постановленні ухвали про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням підстав та обставин, передбачених ст.ст. 177 та 178 КПК України, які викладені у мотивувальній частині ухвали, слідчий суддя обґрунтовано не визначив розмір застави у даному кримінальному провадженні як альтернативний запобіжний захід.

За викладених обставин у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання підозрюваного під вартою в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладних на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_7 є недостатнім.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, зокрема, питання винності чи не винності ОСОБА_7 в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування з приводів зазначених в апеляції колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 04 травня 2023 року щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді