Справа № 301/1486/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" квітня 2023 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000065 від 10 квітня 2023 року, за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Великий Раковець Іршавського району Закарпатської області, мешканки АДРЕСА_1 , з вищою освітою, працюючої вихователем Малораковецького ЗДО, Білківської сільської ради Хустського району Закарпатської області, заміжньої, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1ст.358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

У серпні 2021 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документа - міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику, яке затверджено міжнародними медико-санітарними правилами від 23.05.2005 та додатком № 5 до постанови Кабінету Міністрів України № 893 «Про затвердження Правил санітарної охорони території України» від 22.08.2011, яке видається у будь-якому медичному закладі, підключеному до електронної системи охорони здоров`я, в порушення вимог ст. 14-1 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», ст. ст. 11, 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», а також Стандарту медичної допомоги «Коронавірусна хвороба (COVID-19)», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України № 722 від 28.03.2020, діючи умисно, з метою виготовлення завідомо підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, на її ім`я, надала невстановленій досудовим розслідуванням особі анкетні дані паспорту громадянина України, з якою домовилась про виготовлення підробленого міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику за грошову винагороду.

При цьому, ОСОБА_3 , розуміючи, що вказане міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику буде підроблене, вчинила пособництво в цьому, а саме надала анкетні дані свого паспорту громадянина України для внесення відомостей у міжнародне свідоцтво про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19.

Згідно відповіді з комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги Холмківської сільської ради Ужгородського району» вих.№ 234/01-09 від 15 березня 2023 року, лікар ОСОБА_4 у вказаному закладі не працює, і ніколи не працювала, а ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вакцинацію від гострої респіраторної хвороби COVID-19, не проходила, міжнародне свідоцтво про вакцинацію їй не видавалося.

Згідно відповіді з комунального некомерційного підприємства «Іршавський центр первинної медичної допомоги Іршавської районної ради» вих. № 49/01-03 від 29 березня 2023 року, в електронній системі охорони здоров`я (ЕСОЗ) громадянці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешканці АДРЕСА_1 було проведено щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID -19 26.10.2022 року.

Тим самим ОСОБА_3 сприяла невідомій особі виготовити вказане міжнародне свідоцтва про вакцинацію видане на її ім`я в частині надання необхідних даних та матеріалів відносно своєї особистості, зокрема установчі дані про особу.

Крім цього, в вересні 2021 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні Малораковецького ЗДО, Білківської сільської ради Хустського району, Закарпатської області , код ЄРДПОУ 32927009, розташованого за адресою: с.Малий Раковець, вул.Центральна, 6, Хустського району, Закарпатської області з метою уникнення вакцинації від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, яка проводиться на підставі: наказу МОЗ № 3018 від 24.12.2020 року (зі змінами № 369 (від 01.03.2021р.), № 213 (від 09.02.2021р.), № 443 (від 11.03.2021р.), № 745 (від 16.04.2021р.), № 927 (від 13.05.2021р.), № 1423 (12.07.2021р.), діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків від вчинюваних нею дій, та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про те, що вона не проходила установленої законом процедури отримання міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику коронавірусної хвороби COVID-19, яке видається на підставі діючих Міжнародних медико-санітарних правил, прийнятих 58-ю Асамблеєю ВООЗ від 23.05.2005 року постанови КМУ від 22.08.2011 року № 893 «Про затвердження Правил санітарної охорони території України», здійснила використання завідомо підробленого документу, а саме: міжнародного свідоцтва про вакцинацію/профілактику виданого КНП «Ужгородський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» від 23.09.2021, шляхом надання його директору Малораковецького ЗДО №2 ОСОБА_5 для виготовлення копії.

У такий спосіб ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України тобто у пособництві, тобто наданні засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою, та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Прокурором подано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні (ч. 1 ст. 302 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні .

До обвинувального акту додано заяву згідно якої обвинувачена ОСОБА_3 , беззаперечно визнає свою винуватість у скоєнні кримінальних проступків передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України; згідна та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини; згідна з розглядом обвинувального акта за її відсутності у спрощеному провадженні; вказує, що їй було роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 від 10 квітня 2023 року; окрім того їй було роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів в судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вказана заява обвинуваченої ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_6 , та скріплена їх підписами.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, її заяву, в якій вона зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідна з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням вказаного та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України. При цьому, згідно частини 4 статті 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 358 КК України, а саме у пособництві, тобто наданні засобів вчинення кримінального правопорушення іншими співучасниками, підроблення офіційного документа, який видається та посвідчується підприємством, яке має право видавати та посвідчувати такі документи, і який надає права та звільняє від обов`язків, з метою використання його підроблювачем та іншою особою та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме у використанні завідомо підробленого документа.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття. Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують її покарання, досудовим розслідуванням не встановлені.

Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальними проступками; дані про особу винної, яка на обліку у лікаря нарколога, психіатра та фтизіатра не перебуває, раніше не судима.

Згідно з частини 3 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Окрім того, при призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст.29 КК України, яка передбачає, що організатор, підбурювач та пособник підлягають кримінальній відповідальності за відповідною частиною статті 27 і тією статтею (частиною статті) Особливої частини цього Кодексу, яка передбачає кримінальне правопорушення, вчинене виконавцем.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченої, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень є необхідним та достатнім призначити покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, ст. ст. 12, 15, 50, 65, 68, 70, 358 КК України суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 , визнати винною у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання:

за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян,

за ч. 4 ст. 358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Іршавського

районного суду: ОСОБА_1