справа № 243/945/23
провадження 1-кп/243/501/2023
У Х В А Л А

Іменем України

27 квітня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, що відбувається в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 0000804 від 24 вересня 2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянину України, раніше не судимому, військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, водію 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_1 , солдату, який має середню освіту, одруженому, який на утриманні має двох неповнолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1

передбаченого ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України,,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження № 0000804 від 24 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 286, ч. 3 ст. 135 КК України .

До обвинуваченого ОСОБА_5 застосований захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою до 22.05.2023 року включно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, особисте зобов`язання або зменшення суми застави. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, обвинувачений вказує, що останні 8 місяців він не отримує заробітної плати, у нього на утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей, його дружина потребує високовартісного медичного лікування, у зв`язку із чим, сума застави, що встановлена судом, є непомірною. Також вказав, що стан його здоров`я погіршився, в умовах тримання на гауптвахті він обмежений у можливості користуватися юридичною літературою, мережею Інтернет, своєчасно отримувати судові рішення та відправляти клопотання. Все це порушує його права на захист. Наголосив, що ризики, наведені прокурором, не обґрунтовані.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав позицію обвинуваченого, вказавши, що прокурором не наведено жодного нового обґрунтування ризиків, а старі ризики втратили актуальність.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні замечував проти клопотання обвинуваченого, наполягав, що ризики на даний час не відпали, клопотання обвинуваченого не обґрунтоване, просив відмовити у його задоволенні.

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 статті 331 КПК України передбачено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З кримінального провадження слідує, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, що передбачає покарання до 10 років позбавлення волі. Приймаючи до уваги особу обвинуваченого, характер вчиненого правопорушення, тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому у разі визнання його винним, суд набуває висновку, що останній може переховуватись від суду, щоб уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення або вчинити новий злочин.

Слід зазначити, зі змісту обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у залишенні місця дорожньо-транспортної пригоди, що може свідчити про наявність мети уникнення відповідальності за інкриміноване йому діяння, отже, суд вважає, що ОСОБА_5 схильний до переховування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що ризики, відповідно до яких обирався обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали та для їх запобігання необхідно застосувати саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, в зв`язку з чим, суд вважає, що міра запобіжного заходу ОСОБА_5 обрана відповідно до діючого законодавства.

Суду не надано доказів, що унеможливлюють тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в умовах гаупвахти за його станом здоров`я.

Інші доводи сторони захисту не приймаються судом до уваги, оскільки на цій стадії процесу суд позбавлений можливості перевірити їх обґрунтованість та надати їм повну правову оцінку, що можливо лише у нарадчій кімнаті під час вирішення справи по суті.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи обвинуваченого, судом на даному етапі не встановлено.

У разі застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні, а тому, підстав зміни запобіжного заходу, обраного у відношенні обвинуваченого, чи зменшення суми застави, судом не вбачаються.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1-2, 7-29, 199, 217, 314-317, 334, 369-372 КПК України, Рішенням Конституційного суду України № 4-р/2019 від 13.06.2019 року, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу, обраного у відношенні ОСОБА_5 , з тримання під вартою на домашній арешт, особисте зобов`язання або зменшення суми застави відповідно, - відмовити

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, обвинуваченим протягом семи днів з дня отримання копії ухвали, а іншими учасниками судового розгляду в той же строк з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 27.04.2023 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1