Справа № 712/4076/23
Провадження №1-кс/712/1960/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про накладення арешту на майно

28 квітня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , погоджено прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , винесене у кримінальному провадженні № 0000083, внесеного до ЄРДР 12.09.2022 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернувся слідчий Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон марки «MEIZU M6» моделі «M711H» s/n НОМЕР_1 з сім-картою з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і вилучений у нього 26.04.2023 під час затримання та особистого обшуку, з позбавленням права володіння, користування і розпорядження ним.

Клопотання мотивує тим, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000083 від 12.09.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовому званні «солдат», діючи з прямим умислом, без поважних на те причин, з мотивів тимчасово не виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово ухилитися від її проходження, у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999, з 01.08.2022 не з`явився вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану до військової частини НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ) та залишився за місцем проживання у м. Кропивницькому, офіційно ніде не працював та проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину за наявності реальної можливості до цього, чим вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, в умовах воєнного стану, особою, зазначеною в частині другій статті 407 КК України, тобто військовослужбовцем (крім строкової служби) тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

25.11.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровоград, українцю, громадянину України, одруженому, військовослужбовцю, призваному на військову службу за мобілізацією, військової частини НОМЕР_3 , у військовому звані «солдат», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у зв`язку з неодноразовими неявками на виклики, згідно з вимогами ст.ст. 42, 111, 135, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення шляхом надіслання ОСОБА_5 повідомлення про підозру за адресою його проживання (реєстрації) та адміністрації за місцем його служби.

Постановою від 25.11.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000083 від 12.09.2022 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України зупинено та підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.12.2022 надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

26.04.2023 о 11:35 год. у приміщенні Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, по вул. Глінки, 2, м. Кропивницький, підозрюваного ОСОБА_5 на підставі вказаної ухвали слідчого судді затримано згідно зі ст.ст. 190, 191 КПК України.

В ході вказаного затримання проведено особистий обшук підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого вилучено особистий мобільний телефон останнього марки «MEIZU M6» моделі «M711H» s/n НОМЕР_1 з сім-картою з номером НОМЕР_2 , яким ОСОБА_5 користувався тривалий час та на якому виявлено, зокрема, телефонні дзвінки (виклики) прокурора, відомості щодо його місцеперебування в період нез`явлення на військову службу тощо, тобто відомості, що можуть бути доказами під час судового розгляду, а тому має значення речового доказу і визнано таким відповідною постановою слідчого від 26.04.2023.

Враховуючи вищевикладене, існує необхідність у накладенні арешту на мобільний телефон ОСОБА_5 марки «MEIZU M6» моделі «M711H» s/n НОМЕР_1 з сім-картою з номером НОМЕР_2 , що є речовим доказом.

Слідчий в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна (запобігання можливості його відчуження на користь інших осіб тощо), дане клопотання про арешт майна розглядається без повідомлення підозрюваного (власника майна) і його захисника.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що дане клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що Четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000083 від 12.09.2022 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

25.11.2022 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровоград, українцю, громадянину України, одруженому, військовослужбовцю, призваному на військову службу за мобілізацією, військової частини НОМЕР_3 , у військовому звані «солдат», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, у зв`язку з неодноразовими неявками на виклики, згідно з вимогами ст.ст. 42, 111, 135, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення шляхом надіслання ОСОБА_5 повідомлення про підозру за адресою його проживання (реєстрації) та адміністрації за місцем його служби.

Постановою від 25.11.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000083 від 12.09.2022 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України зупинено та підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.12.2022 надано дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

26.04.2023 о 11:35 год. у приміщенні Третього оперативного відділу (з дислокацією у м. Кропивницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, по вул. Глінки, 2, м. Кропивницький, підозрюваного ОСОБА_5 на підставі вказаної ухвали слідчого судді затримано згідно зі ст.ст. 190, 191 КПК України.

В ході вказаного затримання проведено особистий обшук підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого вилучено особистий мобільний телефон останнього марки «MEIZU M6» моделі «M711H» s/n НОМЕР_1 з сім-картою з номером НОМЕР_2 , яким ОСОБА_5 користувався тривалий час та на якому виявлено, зокрема, телефонні дзвінки (виклики) прокурора, відомості щодо його місцеперебування в період нез`явлення на військову службу тощо, тобто відомості, що можуть бути доказами під час судового розгляду, а тому має значення речового доказу і визнано таким відповідною постановою слідчого від 26.04.2023.

Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

З огляду на те, що майно, яке зазначене в клопотанні, являється об`єктом кримінально протиправних дій, що є предметом досудового розслідування у кримінальному провадженні, являється речовими доказами по даному кримінальному провадженню, яке може мати істотне значення в ході розслідування кримінального провадження, може бути знаряддям кримінального правопорушення, а тому з метою запобігання можливості пошкодження, псування, перетворення або відчуження, знищення речових доказів, суд вважає є необхідність в накладенні арешту на зазначене майно, оскільки в інший спосіб неможливо належним чином запобігти ризикам знищення цього майна та втраті вагомих доказів кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170, 171, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Черкасах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_3 , погоджено прокурором Черкаської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , винесене у кримінальному провадженні № 0000083, внесеного до ЄРДР 12.09.2022 року, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про накладення арешту на майно задоволити.

Накласти арешт на на мобільний телефон марки «MEIZU M6» моделі «M711H» s/n НОМЕР_1 з сім-картою з номером НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і вилучений у нього 26.04.2023 під час затримання та особистого обшуку, з позбавленням права володіння, користування і розпорядження ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1