УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року Слідчий суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області

ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000850 від 18.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ

22 серпня 2023 року слідча ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, яке обґрунтовує тим, що 17.08.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в умовах воєнного стану, таємно викрав належні ОСОБА_5 речі, а саме: ноутбук марки «ASUS», зарядний пристрій до нього, два ножі, чим заподіяв майнову шкоду на загальну суму близько 6000,00 грн.

Відомості за вказаним фактом 18.08.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000850 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

17.08.2023 проведено огляд місця події на узбіччі, що знаходиться ліворуч від проїзної частини дороги по вул. Молодіжна, у с. П`ятикори, Володимирського району. В ході проведення огляду було виявлено та вилучено: ноутбук марки «ASUS», зарядний пристрій до нього, два ножі, жіночу сумку з файлом, зошитом та гребінцем, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, зарядний пристрій до мобільного телефону, гужовий віз.

Слідча вважає, що вилучені 17.08.2023 ноутбук марки «ASUS», зарядний пристрій до нього, два ножі, жіночу сумку з файлом, зошитом та гребінцем, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, зарядний пристрій до мобільного телефону, гужовий віз, підлягають арешту, оскільки вказані речі є предметом вчинення правопорушення та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні необхідно провести ряд необхідних судових експертиз.

Таким чином, на думку слідчої, вилучені зазначені вище речі підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речових доказів і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участю ряду судових експертиз, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Слідча в судове засідання не з`явилася, просила розглянути клопотання за її відсутності.

Власник майна в судове засідання не з`явилася надавши заяву про розгляд клопотання слідчого за її відсутності, в якій заперечувала проти накладення арешту на належне їй майно.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленні за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (ч.2 ст.131, ч.1 ст.170 КПК України).

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту на зазначені у клопотанні слідчого речі, з метою їх збереження, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що ці речі є доказом кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Керуючись ст.ст.170-174 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання слідчого СВ Володимирського районного відділу поліції ГУНП у Волинській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000850 від 18.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Накласти арешт на ноутбук марки «ASUS», зарядний пристрій до нього, два ножі, жіночу сумку з файлом, зошитом та гребінцем, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, зарядний пристрій до мобільного телефону, гужовий віз, вилучені під час огляду місця події 17.08.2023, шляхом заборони розпоряджатися цим майном.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити слідчому та власнику майна.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом пяти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1