У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене заступником керівника Закарпатської спеціалізованої у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000081, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Засобом поштового зв`язку старший слідчий відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_5 за погодженням з заступником керівника Закарпатської спеціалізованої у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000081, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про арешт майна.

В рамках даного клопотання просив з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на предмети, вилучені 04.08.2023 року в ході особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , а саме: мобільний телефон жовтого кольору марки «Хуавей» модель МYA-029, IMEI № НОМЕР_1 та IMEI № НОМЕР_2 ; мобільний телефон чорного кольору, марки «texet» IMEI №l НОМЕР_3 та IMEI № НОМЕР_4 з двома сім картками, із забороною відчуження, користування та розпорядження.

Прокурор ОСОБА_7 подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності. Володілець майна, який являється підозрюваним у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 та його захисник судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Захисник адвокат ОСОБА_8 подав заяву про розгляд клопотання у відсутності володільця майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000081, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 24.02.2023 року/.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданих витягів стало те, що:

-№1 «за фактом планування збуту громадянами ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 зброї та боєприпасів на території Закарпатської області»;

-№2 «СУ ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження №000081 від 24.02.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, встановлено що 19.05.2023 ОСОБА_6 перебуваючи за адресою свого місця проживання АДРЕСА_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з метою незаконного збагачення, реалізовуючи (свій злочинний умисел, спрямований на збут зброї бойових припасів та вибухових пристроїв, за грошову винагороду у розмірі 8000 гривень незаконно збув особі із зміненими анкетними даними, яка діяла на умовах конфіденційного співробітництва із співробітниками Національної поліції України, ОСОБА_12 боєприпаси до вогнепальної зброї у кількості 190 штук калібру 7,62?54 мм, виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби із нарізної вогнепальної зброї. 04.08.2023 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду за місцем проживання громадянина ОСОБА_6 проведено обшук в ході якого вилучено: предмет зовні схожий на рушницю з маркування НОМЕР_5 ; предмет зовні схожий на рушницю Іж №5 з від?єднаним прикладом; предмет зовні схожий на рушницю з маркуванням 1947Г 306КУ; предмет зовні схожий на рушницю з маркуванням К647 15; предмет зовні схожий на рушницю з маркуванням 829 1947; предмет зовні схожий на пістолет без маркування; предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням «Made in Itali» 0. калібру 8 мм; предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням 3398; предмет зовні схожий на пістолет з маркуванням Іж -53м кал. 4,5мм; предмет зовні схожий на пістолет типу револьвер з маркуванням МЕ 38 Magnum, калібр 4,5мм; предмет зовні схожий на пістолет типу револьвер з маркуванням модель 420; 29 предметів зовні схожі на гільзи та набої до гладкоствольної рушниці калібру 16 га 32; 12 предметів зовні схожі на набої до гладкоствольної рушниці калібру 16; 26 набоїв калібру 5,45 з маркуванням 3 82:17 набоїв розміру 5,45 з маркуванням 270; 67 набоїв калібру 5,45 з маркуванням 82 09; в загальному 104; 43 набої різного калібру до нарізної зброї; 3 предмети зовні схожі на боєприпаси до великокаліберних кулеметів різних калібрів (30,27 та 12мм: 2 предмети зовні схожі на гранатометні постріли 40мм з маркуванням RLV-HEF 12-18; 2 гранати (РГД-5 із маркуванням 159-77т, та РГН із маркування (254-15-89) із запалами до них ( НОМЕР_6 та запал УЗРГМ 10877583); 2 ємності з сухою речовиною схожою на порох: предмети схожі до комплектуючих деталей зброї; комплектуючі деталі для виготовлення боєприпасів до гладкоствольної зброї; сумку чорного кольору в якій знаходились набої та гранати, що свідчить про ознаки вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України».

04 серпня 2023 року о 14 год. 30 хв. ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Під час його затримання було здійснено особистий обшук особи, в ході якого було виявлено та вилучено «мобільний телефон жовтого кольору марки «Хуавей» модель МYA-029, IMEI № НОМЕР_1 та IMEI № НОМЕР_2 ; мобільний телефон чорного кольору, марки «texet» IMEI №l НОМЕР_3 та IMEI № НОМЕР_4 з двома сім картками».

05 серпня 2023 року вищевказані речі визнані речовими доказами в кримінальному провадженні /постанова про визнання речовими доказами від 05.08.2023/.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна прокурор визначив забезпечення збереження речових доказів.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Зазначене майно, а саме: «мобільний телефон жовтого кольору марки «Хуавей» модель МYA-029, IMEI № НОМЕР_1 та IMEI № НОМЕР_2 ; мобільний телефон чорного кольору, марки «texet» IMEI №l НОМЕР_3 та IMEI № НОМЕР_4 з двома сім картками», відповідають критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Незастосування арешту на майно може призвести до його зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями абзацу першого частини першої статті 170 КПК передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом другим частини першої статті 170 КПК завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини другої статті 170 КПК передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

В свою чергу відповідно до частини третьої статті 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

А частиною десятою статті 170 КПК передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В свою чергу статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична особа або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Слідчий суддя наголошує, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див. наприклад пункт 53 рішення Європейського Суду у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Таким чином, право на володіння речами і документами не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення, з метою забезпечення збереження речових доказів слід накласти арешт на майно, вилучене під час затримання ОСОБА_6 та його особистого обшуку, а саме: «мобільний телефон жовтого кольору марки «Хуавей» модель МYA-029, IMEI № НОМЕР_1 та IMEI № НОМЕР_2 ; мобільний телефон чорного кольору, марки «texet» IMEI №l НОМЕР_3 та IMEI № НОМЕР_4 з двома сім картками»., із забороною відчуження, розпорядження та користування.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 170-173 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на майно, вилучене під час затримання 04.08.2023 року ОСОБА_6 та його особистого обшуку, а саме:

- мобільний телефон жовтого кольору марки «Хуавей» модель МYA-029, IMEI № НОМЕР_1 та IMEI № НОМЕР_2 ;

мобільний телефон чорного кольору, марки «texet» IMEI №l НОМЕР_3 та IMEI № НОМЕР_4 з двома сім картками, із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, які зобов`язані письмово проінформувати заінтересованих осіб.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали.

У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_13