КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/907/22
Провадження № 1-кп/534/186/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця р/с Любимівський, Тургайської області, Казахстан, громадянина України, працюючого на посаді монтера колії ВП «Кременчуцька дистанція колії» АТ «Укрзалізниця», не одружений, на утриманні нікого не має військовозобов`язаний, не учасник бойових дій, не має інвалідності, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше не судимого:

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В:

17.05.2022 року близько 16 год. 00 хв. (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилося можливим), ОСОБА_6 , прибув до будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та, бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів і мети, під час дії воєнного стану на території України (введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та відповідно продовженого Законом У країни «Про затвердження Указу Президента У країни «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ строком на 90 діб), ОСОБА_6 , шляхом відкриття вікна, проник до вказаного будинку та здійснив крадіжку водяного насосу марки «Pedrollo JSWm 2АХ» синього кольору, вартість якого згідно висновку експерта № CE-19/117-22/6791-ТВ складає 4 409 грн 25 коп., ручного культиватора без марки та моделі, вартість якого встановити не представилось за можливе та коси бензомоторної «БT-430PLUS» марки «СВІТЯЗЬ» помаранчевого кольору, вартість якої згідно висновку експерта СЕ-19/117-22/6816-ТВ складає 2 549 грн 70 коп.

Після цього ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник і розпорядився викраденим на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 6 958 грн, 95 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні чим кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та показав, що у встановлений судом спосіб, час і місці здійснив крадіжки майна вказані у обвинувальних актах. Обвинувачений ОСОБА_6 не оспорював фактичних обставин та доказів по справі за фактами таємного викрадення чужого майна, об`єм викраденого та його вартість не заперечував.

Потерпілий ОСОБА_7 подав до суду позовну заяву, яку у судовому засіданні підтримав та просив задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи повне визнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 , думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого, який пояснив, що бажає закінчити судовий розгляд без дослідження доказів, що маються в матеріалах справи в частині підтвердження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, судом визнано недоцільним дослідити вказані докази.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Обставини, що пом`якшують покарання - обвинувачений ОСОБА_6 активно сприяв розкриттю злочину, щире каяття. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого - відсутні.

Згідно довідки Горішньоплавнівської міської лікарні обвинувачений на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Обираючи міру покарання, суд враховує: характер і ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, відсутність офіційного джерела доходу, сімейний стан, зокрема обвинувачений не одружений, не працює, дітей неповнолітніх та будь-яких інших осіб на утриманні не має, не є інвалідом, відсутність обставин, що обтяжують та наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого кримінального правопорушення, зокрема, щодо повного визнання обвинуваченим вини у скоєному злочині, поведінку обвинуваченого як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду справи.

Разом із цим, суд зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Судом враховано, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, а також призначення покарання нижчого, ніж передбачене санкцією статті (частини статті), завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Термін «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної чи касаційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття «судова дискреція» (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 13.08.2020 за результатами розгляду справи № 716/1224/19.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, враховуючи наведені вище характеризуючи дані обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів необхідним і достатнім є покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання щодо заявленого ОСОБА_7 позову до обвинуваченого про стягнення завданої внаслідок вчинення останнім злочину матеріальної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.129 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру цивільного позову, задовольняє його повністю, частково, або відмовляє в його задоволенні.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Розмір збитків (ст.1192 ЦК України), що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи. Вартість викраденого майна по справі встановлена органом досудового розслідування, жодним учасником у справі не оспорюється.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача, та вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Водночас суд вважає, що розмір відшкодування не повинен бути засобом заробітку.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

На підставі викладеного, суд вважає позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково на та стягнути з обвинуваченого 15 000 грн.

Питання про речові докази вирішено судом у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від цього покарання, якщо він протягом двохрічного строку випробування не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього такі обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду у розмірі 15 000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Держави витрати на проведення судових експертиз у розмірі 1441 грн 60 коп.

Речові докази по справі:

- водяний насос марки «Pedrollo JSWm 2АХ» синього кольору - після набрання вироком законної сили залишити власнику, як йому належне;

- ручний культиватор без марки та моделі - після набрання вироком законної сили залишити власнику, як йому належне;

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим у той же строк з моменту його отримання.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому, потерпілому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання та подавати на них зауваження, обвинуваченому роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1