Справа № 385/553/23
Провадження № 1-кп/385/71/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.05.2023 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Гайворон кримінальне провадження №0000030 щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайворон, Гайворонського району, Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, який не має на утриманні неповнолітніх та недієздатних осіб, працездатного, який не працює та не навчається, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

04.04.2023 до Гайворонського районного суду Кіровоградської області надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні від 10.03.2023 №0000030 щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 України.

В підготовчому судовому засіданні сторонами було долучено угоду про визнання винуватості від 17.05.2023, укладену між начальником Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 ..

Відповідно до угоди про визнання винуватості та обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується в наступному.

наприкінці вересня 2022 року (більш точного часу, дати та місця досудовим розслідуванням у формі дізнання не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи на сміттєзвалищі, поблизу м. Гайворон, Голованівського району, Кіровоградської області, виявив дикоростучі рослини коноплі. Достовірно усвідомлюючи, передбачаючи, що у знайдених рослинах є наркотичний вміст, ОСОБА_4 діючи умисно, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання наркотичних речовин, зірвав верхівки гілля та листя із дикоростучих рослин коноплі, помістив до поліетиленового пакету, який зберігав в кишені куртки при собі для власного вживання, без мети збуту, шляхом куріння.

Злочинна діяльність ОСОБА_4 припинена працівниками поліції відділення поліції №1 (м. Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області, якими 09.03.2023 близько 17.35 год. за адресою: вул. Центральна, 195, м. Гайворон, Голованівський район, Кіровоградської області, виявлено в ОСОБА_4 при собі речі, обіг яких заборонено, поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження, яка згідно висновку судової експертизи матеріалів, речовин і виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/112-23/2670-НЗПРАП від 15.03.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, обіг якого заборонено, масою 18,73 грама.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 всупереч Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживаючи ними» та Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», незаконно придбав та зберігав, без мети збуту, канабіс (маріхуану), який відносяться до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України.

У кримінальному провадженні №0000030 від 10.03.2023 між прокурором Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачуваним ОСОБА_4 , за участі його захисника - адвоката ОСОБА_5 17.05.2023 укладено угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинувачуваним згідно з вимогами статей 468, 469, 470, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри і кваліфікації дій за ч. 1 ст. 309 КК України. Згідно з угодою про визнання винуватості ОСОБА_4 , повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі, викладеному в повідомленні про підозру та обвинувачення за фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті, сприяти проведенню кримінального провадження щодо нього протягом всього судового розгляду. Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання ОСОБА_4 , за ч.1 ст.309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, з можливістю встановлення іспитового строку.

Крім того, прокурор та підозрюваний ОСОБА_4 , визначили наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про визнання винуватості передбачені ст. 476 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги КПК України і КК України, не заперечує проти затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому ОСОБА_4 , узгодженого в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження угоди про визнання винуватості та заявив, що угоду уклав добровільно і примусового тиску під час укладання угоди на нього не було. Просить угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник просив угоду при визнання винуватості затвердити.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним та не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про визнання винуватості. Судом з`ясовано, що будь-яких скарг обвинувачений ОСОБА_4 під час кримінального провадження не подавав.

Перевіривши угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам КПК України та КК України, суд встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України є правильною. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, що в силу вимог ч. 2, 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним. Взяті обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою про визнання винуватості зобов`язання очевидно можливі для виконання.

З огляду на викладене, враховуючи пом`якшуючі обставини, а саме щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, а також те, що воно не набуло значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення і забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та затвердження угоди про визнання винуватості.

Згідно з приписами п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання (ч.1 ст. 475 КПК України).

Оскільки сторонами угоди узгоджено покарання у виді обмеження волі, угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні, то суд приймає рішення про затвердження такої та призначення покарання у виді обмеження волі.

Приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 76 КК України та визначення тривалості іспитового строку, суд зазначає наступне.

В постанові Пленуму ВССУ "Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод" від 11.12.2015 № 13 вказано таке: "Суд також має враховувати, що чинні КК і КПК регулюють два різновиди звільнення від відбування покарання з випробуванням: 1) загальний - коли вимагається встановлення можливості виправлення засудженого без відбування покарання; 2) спеціальний - у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання винуватості, для укладення якої з`ясування питань, визначених у ч. 1 ст. 75 КК, не є обов`язковим.

У зв`язку з чим, якщо ж сторони узгодили покарання та досягли домовленості щодо звільнення підозрюваного/обвинуваченого від його відбування з випробуванням, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК суд зобов`язаний прийняти рішення про таке звільнення у випадку затвердження угоди про примирення або визнання винуватості за наявності сукупності таких умов: 1) сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років; 2) узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням; 3) угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474 КПК) відсутні. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч.3 ст. 75 КК визначаються виключно судом".

Згідно з приписами п.1 ч.3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. Якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання (ч.1 ст. 475 КПК України).

Оскільки сторонами угоди узгоджено покарання, у виді обмеження волі строком один рік, ними узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням, угода відповідає чинному законодавству та підстави для відмови в її затверджені визначені КПК (пункти 1-6 ч. 7 ст. 474) відсутні, то суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд враховуючи тяжкість вчинених злочинів, характер та ступінь суспільної небезпеки кожного злочину, спосіб їх вчинення, мету та мотив вказаних діянь, а також те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, розкаюється у вчиненому, раніше не судимий, а також обставини, що пом`якшують покарання, якими на думку суду, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих обставин та приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_4 у виді обмеження волі на строк один рік та, на підставі ст. 75 КК України, звільнення його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням ОСОБА_4 , іспитового строку тривалістю 1 рік.

Запобіжний захід ОСОБА_4 на досудовому слідстві не обирався.

Процесуальні витрати за проведення експертизи на підставі ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись статтями 314, 374-376, 475 КПК України,

УХВАЛИВ:

угоду про визнання винуватості від 17.05.2023 укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та начальником Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , за участі захисника - адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000030 за ч. 1 ст. 309 КК України затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно з п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Процесуальні витрати за проведення експертизи матеріалів, речовин i виробів за експертною спеціальністю 8.6 «Дослідження наркотичних засобів психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів», №СЕ-19/112-23/2670-НЗПРАП від 15.03.2023, що становить 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн 68 коп. стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави.

Речовий доказ - особливо небезпечний наркотичний засіб - канабіс, масою в перерахунку на висушену речовину - 18,73 г, що передана на зберігання до кімнати збереження речових доказів ГУНП в Кіровоградській області (м. Кропивницький, вул. Вокзальна, 58) після набрання вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, обвинувачений, захисник - подати клопотання про помилування.

Суддя: ОСОБА_1

Дата документу 17.05.2023