Справа №:755/6590/23
Провадження №: 1-кс/755/1498/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"25" травня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001845 від 19.05.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

В провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, яке було вилучено в результаті проведення огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: - «Мас Book Pro 15», із серійним номером C02QM1HYG8WL, сріблястого кольору, який було поміщено до спец. пакету KIV6123264 в присутності та за підписами понятих.

З наданих в обґрунтування матеріалів вбачається, що у провадженні слідчого відділу Дніпровського УП ГУ НП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001845 від 19.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 травня 2023 року приблизно о 07 годині 40 хвилин, у період дії ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24.02.2022, ОСОБА_5 зустрівся на зупинці громадського транспорту «Березняки» за адресою: м. Київ, вул. Миколайчука у м. Києві із наглядно знайомими особами ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з метою поїздки по власним справам.

В цей час, до вищевказаної зупинки громадського транспорту під`їхало маршрутне таксі No416, що рухалось в сторону Дарницької площі, та ОСОБА_5 разом із наглядно знайомими ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , зайшли до салону вказаного маршрутного таксі.

Перебуваючи у салоні маршрутного таксі No416, що рухалось в сторону Дарницької площі, ОСОБА_5 побачив раніше невідомого йому ОСОБА_8 , у якого на лівому плечі містився портфель із особистими речами. В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна, а саме майна, що знаходилось у портфелі, який містився на лівому плечі ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, користуючись тим, що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, ОСОБА_5 підійшов до ОСОБА_8 та, непомітно для останнього та оточуючих, розстібнув вищевказаний портфель.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 із портфелю, який висів у ОСОБА_8 на лівому плечі, таємно дістав ноутбук «Мас Book Pro 15», із серійним номером C02QM1HYG8WL, сріблястого кольору, вартістю 27 000 грн. та поклав до чорного поліетиленового пакету, який мав при собі.

Після чого, ОСОБА_5 вийшов із маршрутного таксі No 416 на зупинці громадського транспорту «Комфорттаун», що у м. Києві по пр.-ту Соборності, разом із наглядно знайомими, та з місця злочину втік, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, завдавши матеріального збитку ОСОБА_8 на загальну суму 27 000 грн.

В ході проведення огляду місця події було виявлено та вилучено у гр. ОСОБА_4 : ноутбук срібного кольору із наклейками на ньому марки Мак Book Pro, який було поміщено до спец, пакету KIV6123264 в присутності та за підписами понятих; пакет чорного кольору, в якому знаходяться особисті речі, а саме: зарядний пристрій та одяг (шкарпетки чорного кольору футболка синього кольору, кофта сірого кольору, медичний шприц), які було поміщено до спец, пакету KIV6123263 в присутності та за підписами понятих.

19.05.2023 вилучені предмети визнано речовими доказами в кримінальному провадженні.

Вказав, що перелічені вище предмети мають значення речових доказів в значенні ст. 98 КПК України, а саме являються матеріальними об`єктами, які могли бути знаряддям вчинення злочину та/або могли зберегти на собі його сліди (п. 1, 2, 3, 15, 16), можуть містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а тому необхідно накласти арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження майна.

В судове засідання з розгляду клопотання прокурор в кримінальному провадженні не з`явився, подав клопотання щодо розгляду клопотання про накладення арешту на майно за його відсутності та просив задовольнити клопотання.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_8 надав суду клопотання в якому заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Приписами статті 172 КПК України передбачено, що клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 1 ст. 98 КПК України встановлено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 173 КПК України передбаченого, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Обов`язок доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого чи прокурора також і ч.3 ст. 132 КПК України.

Разом із цим, на переконання слідчого судді, у клопотанні належним чином не доведено той факт, що майно тимчасово вилучене 19.05.2023 року в ході огляду місця події у ОСОБА_4 , а саме: ноутбук «Мас Book Pro 15», із серійним номером C02QM1HYG8WL, сріблястого кольору, який було поміщено до спец, пакету KIV6123264 в присутності та за підписами понятих, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та має значення речових доказів для кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001845 від 19.05.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що матеріали клопотання хоча і містять постанову про визнання ноутбуку «Мас Book Pro 15», із серійним номером C02QM1HYG8WL, сріблястого кольору, який було поміщено до спец, пакету KIV6123264 та пакету чорного кольору, в якому знаходяться особисті речі, а саме: зарядний пристрій та одяг (шкарпетки чорного кольору футболка синього кольору, кофта сірого кольору, медичний шприц), які було поміщено до спец, пакету KIV6123263, передані на зберігання до камери схову Дніпровського УП ГУНП у м. Києві речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001845 від 19.05.2023, проте дана постанова є формальною.

Також, прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва у своєму клопотанні не обґрунтував належним чином необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилучене 19.05.2023 року в ході огляду місця події у ОСОБА_4 , а саме: ноутбук «Мас Book Pro 15», із серійним номером C02QM1HYG8WL, сріблястого кольору, який було поміщено до спец, пакету KIV6123264 в присутності та за підписами понятих.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання про арешти майна прокурор не долучив жодних доказів, що дозволяли б слідчому судді встановити розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи зазначені положення закону, виходячи з принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, а також зважаючи, що сторона кримінального провадження, що звернулась із клопотанням про накладення арешту, не з`явилась в судове засідання та не довела необхідності арешту, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

А тому, майно, тимчасово вилучене 19.05.2023 року в ході огляду місця події у ОСОБА_4 , а саме: ноутбук «Мас Book Pro 15», із серійним номером C02QM1HYG8WL, сріблястого кольору, який було поміщено до спец, пакету KIV6123264 в присутності та за підписами понятих, яке належить потерпілому ОСОБА_8 слід негайно повернути володільцю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 132, 170, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив

У задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001845 від 19.05.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - відмовити.

Тимчасово вилучене майно, а саме: ноутбук «Мас Book Pro 15», із серійним номером C02QM1HYG8WL, сріблястого кольору, який було поміщено до спец, пакету KIV6123264 в присутності та за підписами понятих, що належить ОСОБА_8 - негайно повернути володільцю.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя