ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4148/23
провадження № 1-кс/753/910/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

15.03.2023 захисник підозрюваного ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді Дарницького районного суду з заявою в порядку статті 206 КПК України, в якій просить зобов`язати уповноваженого слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000035 забезпечити додержання прав підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом його переведення з Ізолятора тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві до слідчого ізолятора державної кримінально-виконавчої служби України відповідно до статті 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

В обґрунтування заяви захисник зазначає, що 02.03.2023 слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва постановив ухвалу, якою застосував до підозрюваного ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання від вартою з 27.02.2023 та до 27.04.2023 без визначення розміру застави. Станом на день звернення з заявою ОСОБА_3 знаходиться в Ізоляторі тимчасового тримання ГУП у м. Києві,

Заявник зазначає, що утримання підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід, у ІТТ ГУНП у м. Києві не передбачено законом та порушує його права на повагу до людської гідності, на сон, на віросповідання та порушує презумпцію невинуватості. Захисник вважає, що тримання ОСОБА_3 в ІТТ ГУНП у м. Києві, застосування до нього спеціальних заходів є тиском на підозрюваного з метою примушування надати покази проти себе, визнати вину у кримінальних правопорушеннях, спрямовані на те, щоб викликати у нього почуття страху та власної нікчемності, принизити його і, можливо, зламати фізично і морально.

Слідчий слідчої групи ГСУ НП України у кримінальному провадженні № 000035 у судовому засіданні заперечив проти заяви та зазначив, що слідчим ГСУ НП України було отримано оперативну інформацію щодо наявності реальної загрози життю та здоров`ю ОСОБА_3 , а тому слідчим прийнято рішення у формі вмотивованої постанови про застосування щодо ОСОБА_3 заходів безпеки шляхом його утримання в Ізоляторі тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві до 27.04.2023, на підтвердження чого надав копію постанови від 03.03.2023. Станом на дату розгляду заяви до ОСОБА_3 застосовуються зазначені заходи безпеки в межах строку дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчим не отримано достовірної інформації про усунення загрози життю та здоров`ю підозрюваного.

Захисник підозрюваного у додаткових поясненнях вказала, що під час обрання підозрюваному запобіжного заходу слідчим суддею в ході розгляду клопотання не встановлено підстав для організації застосування заходів безпеки, не отримано об`єктивно підтверджених даних щодо будь-яких протиправних посягань на життя, здоров`я, майно підозрюваного. Також зазначила, що утримання осіб з метою забезпечення безпеки в ІТТ не передбачено Законом України «Про попереднє ув`язнення», а застосування заходів безпеки є правом особи і не може бути застосоване без її відома та згоди.

Адвокат ОСОБА_4 наголошує, що під час перебування в ІТТ ОСОБА_3 постійно відвідують працівники поліції, які пропонують йому визнати вину, дати показання і такі відвідування відбуваються без участі захисників, підозрюваному вручаються процесуальні документи, які не надаються захисникам, до того у умовах ІТТ не забезпечується можливість конфіденційного побачення підозрюваного з адвокатами. ОСОБА_3 неодноразово скаржився на погіршення стану здоров`я, однак в ІТТ відсутня можливість надання медичної допомоги. Крім цього, в умовах ІТТ підозрюваному не дають можливості для відпочинку, оскільки відбувається цілодобове поміщення до камери нових затриманих, виклик їх для участі у слідчих діях

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, постанову про застосування заходів безпеки, заслухавши пояснення учасників справи, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні скарги з огляду на таке.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до статті 11 КПК України під час кримінального провадження повинна бути забезпечена повага до людської гідності, прав і свобод кожної особи. Забороняється під час кримінального провадження піддавати особу катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, вдаватися до погроз застосування такого поводження, утримувати особу у принизливих умовах, примушувати до дій, що принижують її гідність.

При цьому, у статті 28 Конституції України зазначається про те, що кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

Аналогічна позиція міститься у статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню.

Відповідно до частини першої статті 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Частиною другою статті 206 КПК України, яка встановлює загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини визначено, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Отже, законодавець визначає, що постановлення слідчим суддею ухвали щодо негайної доставки до нього особи, яка позбавлена свободи, здійснюється лише в тому разі, якщо отримані слідчим суддею відомості створять у нього обґрунтовану підозру про те, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності правових підстав для такого позбавлення.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом.

Як встановлено під час розгляду заяви, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 02.03.2023 у справі № 757/7949/23 щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Зазначене вказує, що ОСОБА_3 не є особою, яка позбавлена свободи через відсутність відповідного судового рішення чи не звільнена з-під варти після внесення застави в порядку, який установлений КПК України.

Цією ж ухвалою в порядку ст. 206 КПК України зобов`язано прокурора, який здійснює процесуальне керівництво в кримінальному провадженні № 0000035, організувати невідкладне проведення медичного обстеження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо виявлення слідів насильства. Копія ухвали скерована до Офісу Генерального прокурора для організації проведення перевірки для перевірки відомостей щодо застосування до ОСОБА_3 катування.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» визначено, що забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, тобто у виявленні, попередженні, припиненні, розкритті або розслідуванні кримінальних правопорушень, а також у судовому розгляді кримінальних проваджень, - це здійснення правоохоронними органами правових, організаційно-технічних та інших заходів, спрямованих на захист життя, житла, здоров`я та майна цих осіб від протиправних посягань, з метою створення необхідних умов для належного відправлення правосуддя.

Як передбачено частиною другою статті 3 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», рішення про застосування заходів безпеки приймається слідчим, прокурором, судом, у провадженні яких знаходяться кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, у розслідуванні чи судовому розгляді яких брали або беруть участь особи, зазначені у статті 2 цього Закону, а також органом (підрозділом), що здійснює оперативно-розшукову діяльність, щодо осіб, які брали участь або сприяли виявленню, попередженню, припиненню злочинів.

Згідно з частиною першою статті 19 Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві», безпека осіб, які перебувають в установах виконання покарань чи слідчих ізоляторах або у місцях із спеціальним режимом тримання, забезпечується заходами, зазначеними у статтях 8, 11, 15, 16 цього Закону, за винятками, що випливають з вимог режиму їх тримання. Додатково до них можуть застосовуватися також такі заходи: а) переведення до іншої установи виконання покарань чи слідчого ізолятора або в інше місце із спеціальним режимом тримання; б) окреме тримання.

Слідчим суддею встановлено, що постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 03.03.2023 ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000035 застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заходи безпеки внаслідок чого виникла необхідність утримувати його в Ізоляторі тимчасового тримання ГУНП у м. Києві до 27.04.2023.

Постанова слідчого мотивована тим, що на даний час органом досудового розслідування отримано відомості про те, що в умовах ДУ «Київський слідчий ізолятор» життю та здоров`ю підозрюваного ОСОБА_3 загрожує небезпека.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_3 утримується в Ізоляторі тимчасового тримання ГУНП у м. Києві у зв`язку із застосуванням щодо нього заходів безпеки на підставі постанови слідчого.

Водночас, наявність приводів та підстав для застосування заходів безпеки до підозрюваного ОСОБА_3 не належить до компетенції слідчого судді під час розгляду скарги в порядку статті 206 КПК України, оскільки таке питання вирішується слідчим суддею в окремому порядку, а саме при розгляді скарги за ст. 303 КПК України відповідно до встановленої законом підсудності, пунктом 6 частини першої якою передбачено можливість оскарження на досудовому провадженні рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки.

Разом з тим, у судовому засіданні захисником підозрюваного подані документи, на підтвердження медичного діагнозу та стану здоров`я ОСОБА_3 , які свідчать про можливість погіршення стану здоров`я підозрюваного внаслідок недотримання рекомендацій щодо лікування та нездійснення медичного контролю за результатами лікування.

Частиною першою статті 206 КПК України визначено, що кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Отже, з метою забезпечення додержання права підозрюваного ОСОБА_3 на належну медичну допомогу, в частині забезпечення медичного обстеження останнього та за необхідності лікування згідно призначень лікаря, слідчий суддя вважає за необхідне доручити начальнику ІТТ ГУНП у м. Києві організувати проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 206, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_4 в порядку ст. 206 Кримінального процесуального кодексу України задовольнити частково.

Зобов`язати начальника ІТТ ГУНП у м. Києві організувати проведення медичного обстеження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та невідкладно повідомити Дарницький районний суд м. Києва про його проведення.

В іншій частині - у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1