Справа № 676/4559/22
Провадження № 1-кп/676/99/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2023 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

перекладача - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 захисника - ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000771 за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , тимчасово проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, внутрішньо-переміщена особа, не судимого, ідентифікаційний номер особової картки платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, суд, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оголошеної Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року №65/2022, перебуваючи на військовому обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 16 год. 14 липня 2022 року отримав під розпис повістку про його виклик на 09 год. 22 липня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_3 для проведення призову за мобілізацією та відправлення у військову частину НОМЕР_2 . Однак, всупереч ст. 65 Конституції України, п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію», п.1 додатку 1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних, Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 року, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи та розуміючи, що йому потрібно з`явитися о 09 год. 22 липня 2022 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією, без поважних причин, умисно не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За вказаних обставин, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України, що виразилось в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації.

Обвинувачений ОСОБА_5 , у судовому засіданні вину в інкримінованого йому кримінальному правопорушенні не визнав та надав показав, що до початку росією збройної агресії проти України проживав в м. Харкові, однак після численних обстрілів міста разом з родиною переїхав до м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області, де став на військовий облік, як внутрішньо-переміщена особа. Періодично приходив до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де 14.07.2022 року йому вручили повістки про явку до вказаної установи на 18.07.2022 року та 22.07.2022 року. Солдат ОСОБА_7 , який вручив йому повістки на його запитання нічого зрозумілого пояснити не зміг.

Близько 17 год. 18.07.2022 року він прибув ІНФОРМАЦІЯ_4 , однак йому повідомили, що він прийшов пізно, військово-лікарська комісія закінчила роботу і йому видали повістку на 19.07.2022 року.

19.07.2022 року він пройшов військово-лікарську комісію, яка визнала його придатним до військової служби, хоча він раніше не служив у Збройних Силах.

Коли, 14.07.2022 року, отримав повістку на 09 год. 22 липня 2022 року в ІНФОРМАЦІЯ_3 для проходження військової служби у зв`язку із призовом за мобілізацією, вважав, що вона виписана не йому, а іншій особі, невірно була вказана його адреса тимчасово проживання, а також не вірно зазначеного його прізвище, тому не вважав за потрібне з`являтись ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З 22.07.2022 року до завершення судового слідства до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`являвся, з`являтись не буде, по скільки на його думку він повинен бути мобілізованим на військову службу за місце свого проживання, тобто в м. Харкові. Просить його виправдати.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України по кримінальному провадженню №0000771 доводиться наступними доказами дослідженими безпосередньо судом, згідно ст. 23 КПК України.

Зокрема допитом свідків сторони обвинувачення:

Свідок ОСОБА_7 військовослужбовець ІНФОРМАЦІЯ_4 у судовому засіданні показав про те, 14.07.2022 року до нього прибув внутрішньо-переміщена особа ОСОБА_5 , якому вручив повістки на проходження військово-лікарської комісії на 19.07.2022 року та на 9.00 год. 22.07.2022 року, який після проходження військово-лікарської комісії та встановлення придатності до служби, мав з`явитися до для відправки до військової частини, однак останній не прибув без поважних причин.

Аналогічні покази в судовому засіданні, показам свідка ОСОБА_7 на дали свідки працівники-військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , зокрема останні доповнили, що 22.07.2022 року, через неявку ОСОБА_5 , телефонували останньому на мобільний, але телефон був відключений, причини неявки не повідомив, будь-яких інших доказів поважності своєї неявки не повідомляв.

Допитана в судовому засіданні голова військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_11 показала, що 19.07.2022 року ОСОБА_5 пройшов військо-лікарську комісію і був визнаний придатним до військової служби за станом здоров`я, будь-яких скарг щодо стану здоров`я не заявляв.

Також, вина обвинуваченого повністю підтверджується іншими доказами, наданими стороною обвинувачення, зокрема:

- даними витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000771, згідно якого 02 серпня 2022 року внесено відомості до ЄРДР щодо ухилення ОСОБА_5 від призову за мобілізацією 22.07.2022 року (т.1 а.с. 135;136), за повідомленням начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 (т.1 а.с. 141-143).

- копією довідки № 6821- від 07.04.2022 року про взяття на облік внутрішньо-переміщеної особи ОСОБА_5 (т.1 а.с.145).

- карткою №1130 обстеження та медичного огляду ОСОБА_5 від 19.07.2022 року та ксерокопією довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 19.07.2022 року та її оригіналом, відповідно до яких ОСОБА_5 придатний до військової служби за станом здоров`я (т. 1 а.с. 147; 148; 162; 220).

- ксерокопією корінця повістки від 14.07.2022 року, яку отримав ОСОБА_5 на 9.00 год. 22.07.2022 року (т.1 а.с. 149) ксерокопією рапорту заступника начальника мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25.07.2022 року про не явку 22.07.2022 року на призов за мобілізацією ОСОБА_5 (т.1 а.с. 153).

- відповідно до довідки департаменту охорони здоров`я Хмельницької обласної військової адміністрації від 15.08.2022 року ОСОБА_5 до закладів охорони здоров`я Хмельницької області не звертався (т.1. а.с. 169).

-згідно висновку експерта № СЕ-19/123-32/7411-ПЧ від 22.08.2-022 року підпис в оригіналі розписки на ім`я ОСОБА_5 виконаний ОСОБА_5 (т. 1 а.с. 202-207).

- оригіналом повістки виданої на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про його виклик на 9.00 год. 22.072022 року (т.2 а.с. 4).

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання цих доказів недопустимими відсутні.

Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними і допустимими для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Оцінюючи докази, безпосередньо досліджені в судовому засіданні, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Оцінюючи показання свідків працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , наданим ними в судовому засіданні, суд враховує, що їх покази прямо стосуються обставин вчинення кримінального правопорушення і безпосередньо стосуються фактів, які мали місце 22.07.2022, зокрема твердження того, що ОСОБА_5 14.07.2022 року була вручена саме бойова повістка на 9.00 год. 22.07.2022 року, однак останній на час визначений у повістці не з`явився, а також і до завершення судового слідства в даному кримінальному провадженні, при цьому ОСОБА_5 заявив, що наміру прибувати ІНФОРМАЦІЯ_4 не має.

Ст.370 КПК України визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно зі ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації та переведення Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на штати воєнного часу, громадяни (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти військових комісаріатів у строки, зазначені в отриманих ними документах.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 336 КК України (ухилення від призову за мобілізацією), проявляється в ухиленні від призову на військову службу шляхом дії або так званої змішаної бездіяльності (ухилення від виконання певного обов`язку вчинюється шляхом вчинення певних дій). Ухилення від призову за мобілізацією у формі бездіяльності полягає у неявці до місця, визначеного у повістці або наказі військового комісара, зокрема до військового комісаріату для відправлення до військової частини. Злочин є закінченим з моменту неявки військовозобов`язаного до такого місця.

Відповідно до п. 69 Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом, затвердженого Постановою КМУ від 21 березня 2002 р. N 352, відповідно до результатів медичного огляду призовника, його особистих якостей, рівня освіти, а також матеріального і соціального стану призовника та членів його сім`ї районна (міська) призовна комісія виносить одне з рішень про: придатність до військової служби і призов на строкову військову службу з призначенням до виду (роду) військ (сил) Збройних Сил, інших військових формувань, а також визначає строк відправлення його у військову частину

Відповідно до п. 3.8 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 N 40, постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.

Судом установлено, що 19.07.2022 року ОСОБА_5 пройшов ВЛК та визнаний придатним до військової служби (підтверджується довідкою ВЛК), однак на 9.00 год. 22.07.2022 року за повісткою з наказом з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 , у час указаний у повістці не з`явився, про причини неявки не повідомляв.

Суд відхиляє доводи сторони захисту щодо не проходження медичного огляду ОСОБА_5 , оскільки її проводили неуповноважені члени комісії, що спростовується матеріалами кримінального провадження та чітко встановлено, що такий огляд ОСОБА_5 проходив 19.07.2022 року, що не заперечує і сам обвинувачений. Стосовно того, що повістка датована 14.07.2022 року видана не на ім`я його підзахисного, невірно зазначено адресу проживання, то це жодним чином не робить такий доказ неналежним чи не допустимим, не може ставити під сумнів факт отримання вказаної повістки 14.07.2022 року та на 18.07.2022 року та на 22.07.2022 року не заперечує ОСОБА_5 , відповідно він розумів, що повістка видано для нього, а не для іншої особи. Отримання повістки про призов на військову службу за мобілізацію до проходження медичного огляду, не давала права ОСОБА_5 не з`явитися 22.07.2022 року для відправлення до військової частини для відбуття військової служби у зв`язку з мобілізацією.

А отже відповідні доводи сторони захисту суд відхиляє.

Щодо доводів сторони захисту про те, що відсутні докази отримання ОСОБА_5 саме «бойової повістки», суд зазначає наступне.

Так, у досліджених судом повістці на ім`я ОСОБА_5 та розписці про отримання повістки не зазначено, що така повістка є саме «бойовою». Водночас, чинне законодавство не містить такого поняття як «бойова повістка», а відповідні нормативно-правові акти оперують терміном «повістка». А отже слід виходити з природи виданої повістки, з урахуванням обставин, за яких вона вручалася особі. Суд констатує, що таку повістку ОСОБА_5 отримав 14.07.2022 року до проходження медичного огляду та визнання його придатним до військової служби, а отже така повістка може бути виключно для направлення для відбуття військової служби у зв`язку з мобілізацією.

З урахуванням наведеного суд критично оцінює указані доводи сторони захисту та відхиляє їх.

Відносно доводів сторони захисту про те, що досудове розслідування відносно ОСОБА_5 проводив непроцесуальний слідчий, спростовується дослідженою в судовому засіданні постановою про визначення групи слідчих у кримінальному провадженні №0000771 за ст. 336 КК України (т.1 а.с. 139).

Отже, ОСОБА_5 , будучи обізнаним та маючи об`єктивну можливість прибути у визначений час, тобто на 9.00 год. 22.07.2022 року на збірний пункт до ІНФОРМАЦІЯ_4 для відправлення на проходження військової служби за мобілізацією не прибув, чим ухилився від призову на військову службу за мобілізацією.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , яке виразились виразилось в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 , винуватий у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом суд вважає доведеним поза розумним сумнівом факт:

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 N 7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 , вчинив умисне кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Обвинувачений позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину.

Згідно досудової доповіді складеної Кам`янець-Подільським РВ філії ДУ «Центр пробації» Хмельницькій області області беручи до уваги зібрану інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також середню ймовірність вчинення повторного правопорушення та середню ймовірність небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, у тому числі відсутність обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкцій статті 366 КК України, у виді позбавлення волі.

Водночас, враховуючи обставини, що характеризують тяжкість кримінального правопорушення, відсутність у обвинуваченого ОСОБА_5 судимості на момент вчинення кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що має на утриманні неповнолітню дитину, яка проживає з матір`ю, суд доходить висновку про не можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції його від суспільства та не вважає за можливе, на підставі ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.

На думку суду таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а також цілком відповідати тяжкості вчиненого злочину, особі винного та відповідатиме меті, визначеній у ст. 50 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити відповідно ст. 100 КПК України.

Зважаючи на те, що запобіжний захід стосовно обвинуваченого у даному кримінальному провадженні судом не обирався і клопотання щодо обрання такого обвинуваченому стороною кримінального провадження не заявлялось, тому суд доходить переконання про відсутність підстав для вирішення цього питання.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у виді у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази по справі - облікову картку військовозобов`язаного; довідку внутрішньо переміщеної особи; довідку про реєстрацію місця проживання; картку обстеження та медичного огляду №1130; довідку ВЛК №1599/2/1; розписку про вручення повістки; аркуш доведення вимог законодавства; список військовозобов`язаних, які зберігаються при справі, після набрання вироком законної сили, зберігати в матеріалах даної справи.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати по справі в сумі 2265.36 грн.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1