Справа №:755/4212/23
Провадження №: 1-кс/755/1552/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2023 р.

м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , та сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні клопотання слідчої Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.09.2022 за №0002655 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, установив:

У клопотанні, поданому в порядку ст. 199 КПК України, слідчий слідчого відділу Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до трьох місяців на строк, що не перевищує термін досудового розслідування.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що Дніпровське УП ГУ НП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002655 від 02 вересня 2022 року, в рамках якого ОСОБА_5 , 06.04.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК.

07.04.2023 слідчим суддею Дніпровського районного суду міста Києва, задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, без альтернативи внесення застави.

При цьому, як зазначає слідчий, з часу застосування до ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені судом ризики, передбачені п.п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати та враховуючи те, що дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваної ОСОБА_5 , закінчується 06.06.2023, у сторони обвинувачення виникла необхідність у зверненні до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою, застосованого до підозрюваної ОСОБА_5 , оскільки на думку сторони обвинувачення підозрювана, перебуваючи на волі може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

Прокурор ОСОБА_3 , у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити в повному обсязі та продовжити підозрюваній ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» до трьох місяців, на строк що не перевищує термін досудового розслідування. Наголосив, що пред`явлена ОСОБА_5 , підозра є обґрунтованою, та повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду грошових коштів, протоколом огляду місця події, висновками експертів, протоколами проведення оперативних закупок, протоколами огляду купців, протоколом обшуку, рапортами працівників поліції.

Окрмі того зазначив, що на даний час, на переконання сторони обвинувачення, встановлені в ході досудового розслідування ризики, передбачені ст.177 КПК України, не зменшилися і продовжують існувати. В той же час зауважив, що слідчим суддею Дніпровського районного суду м. Києва при обранні запобіжного заходу було ухвалено рішення про те, що більш м`який запобіжний захід - не в змозі запобігти існуючим ризикам, на підставі чого слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність застосування до підозрюваної запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні захисник підозрюваної ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання сторони обвинувачення, зазначивши, що відсутні підстави для продовження найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , в той час як підозра є очевидно необґрунтованою.

Також захисником зазначено про відсутність доказів на підтвердження заявлених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Так на думку сторони захисту, наявність ризику переховування є припущенням. В той же час захисник наголосила на відсутності ризику незаконного впливу, адже жодних конкретних підстав, які б свідчили про намір ОСОБА_5 , вдаватися до тиску на понятих, свідків, експертів, слідчий та прокурор не навели.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду захисник зазначила, враховуючи те, що підозрювана має постійне місце реєстрації та проживає в м. Києві, на утриманні має повнолітню доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до моменту затримання мала офіційне місце роботи, її батьки також проживають у м. Києві, тобто вказане свідчить про те, що її соціальні звязки є достатньо міцними.

Що стосується ризику спотворити, сховати, знищити речі та документи, які мають значення для кримінального провадження ,захисник вказала, що доводи слідчого про те, що на даний час слідством не встановлено всі можливі місця зберігання психотропних речовин, що свідчить про наявність ризику знищити, сховати чи їх, то сторона захисту зазначає наступне. Під час затримання підозрюваної ОСОБА_5 безпосередньо у неї нічого не вилучено, під час проведення обшуку по місцю її проживання також не було знайдено жодних заборонених речовин та будь-яких слідів виготовлення таких речовин. 3 моменту початку кримінального провадження, зокрема з 02.09.2022 у органу досудового розслідування були всі можливості встановити місця знаходження психотропних речовин, тим більше, що проводились негласні слідчі-розшукові дії. Тобто, вказана позиція слідчого є виключено загальним припущенням про те, що такі речовини теоретично десь можуть знаходитись, що безумовно не може бути підставою для утримання особи під вартою.

Щодо ризику можливості вчинення інших кримінальних правопорушень захисник зазначила, що орган досудового розслідування на підтвердження цього ризику наводить позицію про те, що підозрювана вчиняла злочини, які їй інкримінують задля задоволення своїх матеріальних потреб, тому може продовжити свою злочинну діяльність. Захисник вказала, що це лише припущення які не витримують жодної критики, адже, по-перше на даний час не доведено, що відповідні злочини взагалі вчиненні її підзахисною, по-друге, якби її підзахисна виготовляла та збувала психотропні речовини, тим більше в тих масштабах на які вказує орган досудового розслідування, то в неї не було би жодної потреби працювати.

Враховуючи зазначене, адвокат просила змінити підозрюваній ОСОБА_5 , запобіжний захід на більш м`який, що не пов`язаний з триманням під вартою. На думку захисника, з урахуванням обставин справи та матеріалів провадження, до підозрюваного може бути застосовано більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, що забезпечить виконання останньою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Підозрювана ОСОБА_5 , повністю підтримав позицію свого захисника та просила застосувати відносно неї запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Заслухавши доводи прокурора та заперечення підозрюваної та її захисника, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Положеннями ст.199 КПК України встановлено порядок продовження строку тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Встановлено, що Дніпровським управлінням поліції ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному № 0002655 від 02 вересня 2022 року, за підозрою, серед інших, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Із матеріалів клопотання вбачається, що кримінальні правопорушення вчинені за наступних обставин.

За версією органу досудового розслідування, ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно, з метою подальшого збуту за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , отримала від невстановленої досудовим розслідуванням особи, тим самим незаконно придбала, невстановлену кількість психотропної речовини амфетаміну з метою подальшого збуту.

Так, ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно, з метою подальшого збуту за попередньою змовою з ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 отримала від невстановленої досудовим розслідуванням особи, тим самим незаконно придбала, невстановлену кількість психотропної речовини амфетаміну з метою подальшого збуту.

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 психотропної речовини амфетаміну вирішила незаконно збути частину отриманого від невстановленої досудовим розслідуванням особи, психотропної речовини - амфетаміну в особливо великих розмірах.

Так, 25.11.2022 за адресою: м. Київ проспект Перемоги 55/2, згідно протоколу про проведення оперативної закупки, у присутності понятих працівниками ГВ «Д» УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київські області було проведено огляд громадянина ОСОБА_12 та вручено останньому грошові кошти у сумі 62500 гривень для проведення оперативної закупки.

Після цього ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_10 та домовився про зустріч з метою купівлі психотропної речовини - амфетаміну у особливо великих розмірах.

Після цього о 18 год. 27 хв. ОСОБА_12 прибув за адресою: АДРЕСА_1 , де його зустрів ОСОБА_10 . В подальшому, ОСОБА_12 , у приміщенні квартири було надано грошові кошти у сумі 62500 гривень ОСОБА_10 , який перерахувавши їх, та повідомив, що необхідно піти до ОСОБА_5 , яка в свою чергу має передати психотропну речовину- амфетамін.

Після цього, ОСОБА_12 разом із ОСОБА_10 направились за місцем проживання ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Так, неподалік від місця проживання ОСОБА_5 , по вул. Вишгордській, що у м. Києві ОСОБА_10 зустрів ОСОБА_11 , який повідомив їм, про те, що психотропна речовина - амфетамін, яку ОСОБА_12 придбав за грошові кошти у сумі 62500 гривень, які були надані йому для проведення оперативної закупки знаходиться у ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_10 , забрав за місцем проживання ОСОБА_5 психотропну речовину - амфетамін у особливо великих розмірах та в подальшому передав ОСОБА_12 .

Після цього 25.11.2022 в ході проведення огляду місця події в період часу з 22 год. 38 до 22 год. 55 хв, за адресою: м. Київ, вул. Олександра Попова, 2, громадянин ОСОБА_12 добровільно надав для вилучення поліетиленовий пакет з пазовим замком з порошкоподібною речовиною світлого кольору, що містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін в особливо великих розмірах загальною масою 34,582 г., яку ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 збула в ході проведення оперативної закупки за грошові кошти в сумі 62500 гривень.

Згідно з висновком експерта:в наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору масою 119,25 г виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено. В наданій на дослідження порошкоподібній речовині білого кольору масою 119,25 г виявлено психотропну речовину, обіг якої обмежено -амфетамін. Маса амфетаміну в наданій речовині становить 34,582 г.

Окрім того, ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час вступила в злочинну змову з ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 з метою незаконного збуту психотропних речовин.

Так, ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно, з метою подальшого збуту за попередньою змовою з ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 отримала від невстановленої досудовим розслідуванням особи, тим самим незаконно придбала, невстановлену кількість психотропної речовини амфетаміну з метою подальшого збуту.

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут за попередньою змовою з ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 психотропної речовини амфетаміну вирішила незаконно збути частину отриманого від невстановленої досудовим розслідуванням особи, психотропної речовини - амфетаміну в особливо великих розмірах.

Так, 21.03.2023 за адресою: м. Київ проспект Перемоги 55/2, згідно протоколу про проведення оперативної закупки, у присутності понятих працівниками ГВ «Д» УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київські області було проведено огляд громадянина ОСОБА_12 та вручено останньому грошові кошти у сумі 50000 гривень для проведення оперативної закупки.

Після цього ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_10 та домовився про зустріч з метою купівлі психотропної речовини - амфетаміну у особливо великих розмірах.

Після цього о 11 год. 00 хв. ОСОБА_12 прибув за адресою: АДРЕСА_2 , де його зустрів ОСОБА_10 разом із ОСОБА_5 та ОСОБА_11 . В подальшому, ОСОБА_12 , у приміщенні квартири було надано грошові кошти у сумі 50000 гривень ОСОБА_10 , який перерахувавши їх, передав пластикову ємність з кришкою синього кольору та написом на банці «31.6», всередині якої порошкоподібна речовина світлого кольору що містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін.

Після цього 21.03.2023 в ході проведення огляду місця події в період часу з 12 год. 10 до 12 год. 17 хв, за адресою: м. Київ, вул. Олександра Попова, 2, громадянин ОСОБА_12 добровільно надав для вилучення пластикову ємність з кришкою синього кольору та написом на банці «31.6», всередині якої порошкоподібна речовина світлого кольору що містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін, в особливо великих розмірах загальною масою 30,64 г., яку ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_10 та ОСОБА_11 збула в ході проведення оперативної закупки за грошові кошти в сумі 50000 гривень.

Згідно з висновком експерта: надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено. Надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін. Маса амфетаміну в наданій речовині становить 30,64 г.

Окрім того, в невстановлений досудовим розслідуванням розслідуванням дату та час, але не пізніше 05.04.2023 21 години 50 хвилин, у ОСОБА_5 , виник умисел на повторне незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини, амфетаміну масою 20,633 г., в особливо великих розмірах.

Так, ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно, з метою подальшого збуту отримала від невстановленої досудовим розслідуванням особи, тим самим незаконно придбала, невстановлену кількість психотропної речовини амфетаміну з метою подальшого збуту.

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут психотропної речовини амфетаміну вирішила незаконно збути частину отриманого від невстановленої досудовим розслідуванням особи, психотропної речовини - амфетаміну масою 20,633 г., в особливо великих розмірах.

Так, 05.04.2023 за адресою: м. Київ проспект Перемоги 55/2, згідно протоколу про проведення оперативної закупки, у присутності понятих працівниками ГВ «Д» УЗНД ГУ СБ України у м. Києві та Київські області було проведено огляд громадянина ОСОБА_12 та вручено останньому грошові кошти у сумі 75000 гривень для проведення оперативної закупки.

Після цього ОСОБА_12 зателефонував ОСОБА_5 та домовився про зустріч з метою купівлі психотропної речовини - амфетаміну масою 20,633 г., у особливо великих розмірах.

Після цього о 20 год. 00 хв. ОСОБА_12 прибув за адресою: м. Київ, проспект Романа Шухевича, 2Т, де його зустріла ОСОБА_5 . В подальшому, ОСОБА_12 , було надано грошові кошти ОСОБА_5 , яка перерахувавши їх, передала пластикову ємність з кришкою синього кольору всередині якої порошкоподібна речовина світлого кольору що містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін.

Після цього 05.04.2023 в ході проведення огляду місця події в період часу з 21 год. 50 до 12 год. 17 хв, за адресою: м. Київ, вул. Олександра Попова, 2, громадянин ОСОБА_12 добровільно надав для вилучення пластикову ємність з кришкою синього кольору, всередині якої порошкоподібна речовина світлого кольору що містить в своєму складі психотропну речовину - амфетамін, в особливо великих розмірах загальною масою 20,633 г., яку ОСОБА_5 збула в ході проведення оперативної закупки за грошові кошти.

Згідно з висновком експерта:надана на дослідження волога порошкоподібна речовина містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено. Надана на дослідження порошкоподібна речовина білого кольору містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено-амфетамін. Маса амфетаміну становить 20,633 г.

06.04.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

07 квітня 2023 року ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без альтернативи внесення застави.

Таким чином, дія запобіжного заходу, застосованого до підозрюваного ОСОБА_5 , закінчується 06.06.2023, що стало підставою для звернення сторони обвинувачення до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Згідно з положеннями ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Двомісячний строк досудового розслідування у даному провадженні закінчується 06 червня 2023 року однак, в зв`язку з тим, що для завершення розслідування у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд процесуальних дій, а саме: завершити проведення експертиз матеріалів речовин та виробів, які перебувають на виконанні в експертів Київського НДЕКЦ МВС України; за результатами проведених експертиз згідно ст.279 КПК України повідомити підозрюваним про зміну раніше повідомлених підозр, отримати в повному обсязі розсекречені матеріали проведення негласних слідчих(розшукових) дій, виконати вимоги ст. 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр досудового розслідування.

Крім того керівником Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_13 29.05.2023 року винесено постанову про продовження строку досудового розслідування до трьох місяців та продовжено строк досудового розслідування до 06 липня 2023 року включно.

Таким чином, слідчим суддею встановлено, що у кримінальному провадженні для неухильного виконання вимог ст. 2 КПК України необхідно провести всі слідчі та процесуальні дії, які мають значення для судового розгляду, виконати вимоги ст.290 КПК України, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. Виконання вказаних слідчих та процесуальних дій необхідне для забезпечення прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожен, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, а також для отримання додаткових доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Водночас слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу. При цьому правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться в поданих слідчому судді матеріалах, вислухавши пояснення підозрюваної, слідчий суддя приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 , до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, а тому відхиляє доводи сторони захисту стосовно необґрунтованості пред`явленої ОСОБА_5 , підозри.

Дослідженими в судовому зсіданні доказами обґрунтовано можливу причетність ОСОБА_5 , до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів. Питання про те, чи утворюють такі дії склади злочинів та чи правильно вони кваліфіковані за ч.3 ст. 307 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

Уважати підозру явно не прийнятною, не дивлячись на пояснення захисту, усе ж таки не можливо, так як, на їх противагу стороною обвинувачення надано не менш важливі дані (протоколи слідчих дій) та які усе ж таки указують на те, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною, у той, час як оцінка наданих доказів, з точки зору їх належності та допустимості, не у питанні вірогідності причетності особи до певного діяння, а наявності факту вини, має бути забезпечена судом.

Адже факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

З його урахуванням слідчий суддя погоджується з доводами клопотання про наявність ризиків регламентованих п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Дійсність вказаних ризиків слідчим суддею оцінено у світлі факторів, пов`язаних з характером особи підозрюваної, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, та того, що вони належним чином вмотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

(а) Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, то слід зауважити, що у рішенні ЄСПЛ «Loizidou проти Туреччини» від 18 грудня 1996 року (заява № 15318/89, п. 43, 53), у тому числі йшлося про події, що мали місце на території Республіки Кіпр під час окупації частини її території Туреччиною та судом було прямо зазначено, що норми Конвенції не можуть застосовуватись у відриві від реального стану справ та загального контексту проблеми.

Слідчий суддя враховує фактичну ситуацію в Україні, а саме те, що з 24.02.2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території нашої держави введений воєнний стан, який триває по цей час.

Введення в країні воєнного стану було обумовлено збройною агресією Російської Федерації проти України, розпочатої 20 лютого 2014 року, внаслідок чого частина території України (Автономна Республіка Крим і місто Севастополь) є анексованою, деякі райони Донецької та Луганської областей є тимчасово окупованими, а сама збройна агресія починаючи з 24 лютого 2022 року набула повномасштабного характеру (див. п. 5.1 Рішення КС України від 06.04.2022 № 1-р(ІІ)/2022 у справі № 3-192/2020 (465/20), відповідно, на думку слідчого судді, положення КПК України не можуть застосовуватись у відриві від реального стану справ в України та загального контексту проблеми, викликаної збройною агресією РФ.

Підсумовуючи наведене, слідчий суддя зауважує, що до обставин ризику втечі безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях (див. в т.ч. з цього питання пункт 8 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, котрі відповідають критеріям офіційних згідно Рішення РС України № 23 від 05.08.2022).

Також, при вирішенні питання щодо запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі наявні обставини, зокрема, серед таких обставин підлягає оцінюванню «тяжкість покарання», що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК).

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні по справі «Punzelt v. Czech Republic» від 25.04.2000 (§ 76, заява № 31315/96), відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Разом з тим зазначена обставина має враховуватися крізь призму суб`єктивного сприйняття особою можливої загрози настання покарання за вчинення правопорушення, тобто фактично йдеться про ту потенційну загрозу, настання якої може спробувати уникнути підозрюваний. Саме тому, на думку слідчого судді, комплексний аналіз суворості можливого покарання має включати не тільки вид і міру санкції, передбаченої КК України, але й інші обставини негативного характеру для особи, яких вона може зазнати не тільки в результаті постановлення обвинувального вироку, але й під час самого розслідування.

Небезпеку переховування від правосуддя, на думку слідчого судді, не можна виміряти тільки залежно від тяжкості можливого покарання з точки зору самої санкції статті КК, адже її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних чинників, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її незначною, зокрема, треба враховувати характер особи, його моральні якості, наявні кошти, зв`язки з державою, у якій її переслідували за законом, а також його контакти. В цьому ключі тяжкість є тільки релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Відповідно, забезпечуючи таку оцінку, суд враховує, що (1) підозрювана підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК, є особливо тяжким злочином, за який може бути призначено покарання у виді позбавлення волі, зокрема, на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна, що в поєднанні (2) з даними про його особу, зокрема, характер, моральні якості, наявні кошти, зв`язки з державою, контакти, вказують на те, що в сукупності ці обставини дають підстави вважати, що серйозність покарання, в даному випадку, є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти.

(b) ризик вчинення іншого кримінального правопорушення є дійсними з огляду на обставини встановлені ст. 178 КПК щодо підозрюваної в т.ч. з огляду на характер підозри в цій справі.

(с) може знищити, сховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки, на цей час органом досудового розслідування не виявлено всі можливі місця зберігання психотропних речовин. Тому, перебуваючи на свободі, підозрювана ОСОБА_5 , може знищити решту заборонених до обігу речовин, які на цей час не виявлені та не вилучені органом досудового розслідування.

(d) Щодо ризику впливу, то оцінюючи його наявність у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить з встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, іншим підозрюваним, яким відомі обставини вчинення злочину, у яких останній підозрюється, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявність ризику впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Слушними є і аргументи сторони обвинувачення що того, що в ході проведення обшуків були залучені поняті та підозрюваній надано копії відповідних процесуальних документів із зазначенням їх анкетних даних на думку сторони обвинувачення підозрювана може незаконно впливати на зазначених осіб з метою зміни показів останніми в ході досудового розслідування та судового розгляду.

(е) може перешкоджати проведенню досудового розслідування іншим чином, позаяк, як грунтовно зазначає прокурор, підозрювана ОСОБА_5 , є лише складовою частиною добре налагодженої злочинної мережі збуту психотропних речовин на території України, тож будучи усвідомленою про наявні шляхи постачання та подальші шляхи збуту наркотичних засобів, перебуваючи на свободі остання може перешкоджати органу досудового розслідування встановлювати інших можливих співучасників, зокрема організаторів злочинної діяльності пов`язаної з поширенням незаконної пропозиції наркотичних засобів на території міста Києва.

Відповідно Суд сприймає критично з даного питання доводи сторони захисту щодо відсутності обставин визначених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК, тим паче в ключі того, що відповідно до ст. 199 КПК суд насамперед зобов`язаний перевірити обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не зменшився, або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, та до вказаних обставин (ризиків) безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Тобто, обставини визначені ст. 199 КПК є дійсними, так як завершити досудове слідство до закінчення строку дії даного заходу забезпечення кримінального провадження не є можливим.

За таких умов, Суд вважає за доцільне за наслідками обговорення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити його дію до трьох місяців на строк, що не перевищує термін досудового розгляду, тим самим задовольнивши з цього питання відповідне клопотання сторони обвинувачення.

Так, як установлено, що обраний відносно підозрюваної запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінується.

Стан її здоров`я не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваної на більш м`який.

Окрім наявної обгрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, не надає можливості перешкоджати інтересам правосуддя шляхом ухиленню від суду.

Тобто, застосований запобіжний захід відповідає визначеним КПК України конкретним підставам і меті запобіжного заходу.

Як наслідок передумови для продовження запобіжного заходу - взяття під варту (тримання під вартою), не відпали, альтернативні запобіжні заходи не взмозі гарантувати належну поведінку підозрюваної, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу у межах строків визначених ч. 4 ст. 199 КПК.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 1-29, 131-132, 176-178, 199, 309, 372-376, 395 КПК України, Суд постановив:

Продовжити строк тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 05.07.2023 включно.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваної, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється, відповідно до висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладеного у постанові від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18, з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 15:20 год. 02.06.2023.

Слідча суддя ОСОБА_1