Справа № 128/1749/23
ВИРОК

Іменем України

25 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці кримінальне провадження № 0000146, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.03.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниці, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , не маючи постійного джерела доходів та не будучи офіційно працевлаштованим, створив у соціальній мережі «Фейсбук» сторінку під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якій пропонував послуги з виготовлення продукції з металу, в тому числі і паркани.

В січні 2023 року до ОСОБА_5 у соціальній мережі «Фейсбук» звернувся раніше невідомий йому ОСОБА_4 з приводу виготовлення паркану на ділянці у с. Мізяківські Хутори, Вінницького району. ОСОБА_5 , не маючи наміру виконувати будь-які роботи, маючи на меті незаконне збагачення, зловживаючи довірою ОСОБА_4 , здійснював спілкування з останнім, в ході якого надсилав фото можливих матеріалів для виготовлення паркану та їхню вартість, здобуваючи довірливі відносини здійснив з ним виїзд до АДРЕСА_2 , де здійснив заміри для виготовлення паркану.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, діючи умисно, використовуючи завчасно налагоджені відносини з ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, усвідомлюючи те, що він будь яких робіт виконувати не планує, 20.02.2023 о 14 годині 40 хвилин, перебуваючи по проспекту Коцюбинського біля будинку № 30 в м. Вінниці заволодів грошовими коштами ОСОБА_4 в сумі 10 000 гривень, які взяв в якості завдатку за виготовлення паркану, та якими розпорядився на власний розсуд.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння грошовими коштами, зловживаючи довірою ОСОБА_4 , маючи на меті незаконне збагачення, використовуючи завчасно налагодженні відносини, попередньо отримавши від останнього грошові кошти в сумі 10 000 гривень, в якості завдатку за паркан, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 про те, що 01.03.2023 привезе матеріали, а саме стовпчики та плити для паркану до ділянки, де необхідно встановити паркан за адресою: АДРЕСА_2 , та 01.03.2023 ОСОБА_5 приїхав до с. Мізяківські Хутори, Вінницького району, до домоволодіння по АДРЕСА_2 , де зустрів раніше невідому йому ОСОБА_6 та повідомив останню, що чекає вантажний автомобіль, який має привести матеріали.

Близько 12 години до вище вказаної адреси приїхав автомобіль, з якого ОСОБА_5 здійснив розвантаження стовпчиків та плит, після чого, маючи на меті незаконне збагачення, діючи умисно, зловживаючи довірою, використовуючи факт доставлення матеріалів для виготовлення паркану, повідомив ОСОБА_6 про те, що вона має надати гроші за доставку матеріалів в сумі 2 000 гривень. Після цього ОСОБА_6 передала ОСОБА_5 грошові кошти, залишені їй ОСОБА_4 , в сумі 2 000 гривень, які ОСОБА_5 не передав водієві та з якими зник з місця вчинення кримінального правопорушення та розпорядився ними на власний розсуд, втративши на власні потреби, здійснюючи розрахунок за товари та послуги.

Таким чином, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 матеріального збитку на суму 12 000 гривень.

Крім цього, ОСОБА_5 , продовжуючи свою злочинну діяльність, не маючи постійного джерела доходів та не будучи офіційно працевлаштованим, використовуючи створене у соціальній мережі «Фейсбук» оголошення про виготовлення воріт, 09 березня 2023 року, враховуючи звернення раніше невідомої йому ОСОБА_7 з приводу виготовлення паркану та воріт на ділянці у с. Сосонка, Вінницького району, ОСОБА_5 , не маючи наміру виконувати будь-які роботи, маючи на меті незаконне збагачення, зловживаючи довірою ОСОБА_7 , здійснював спілкування з останньою, в ході якого надсилав фото можливих матеріалів для виготовлення паркану та їхню вартість, здобуваючи довірливі відносини здійснив виїзд до с. Сосонка, Десенка ВЗТА 312 ділянка, де в присутності ОСОБА_7 здійснив заміри для виготовлення паркану.

В подальшому, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення, діючи умисно, повторно, використовуючи завчасно налагоджені відносини з ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання негативних наслідків, усвідомлюючи те, що будь яких робіт він виконувати не планує, повідомив ОСОБА_7 про необхідність внесення передоплати в сумі 9 900 гривень.

12.03.2023 о 16 годині 27 хвилин ОСОБА_7 здійснила грошовий переказ на картку банку «Універсал Банк» № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_5 , після чого останній перестав виходити на зв`язок та розпорядився грошима на власний розсуд, а саме здійснив розрахунки у в приміщенні «First casino», що розташоване в приміщенні ТРЦ «Small», що за адресою: м. Вінниця, проспект Юності, 18, а також здійснюючи розрахунок за товари та послуги.

Таким чином, ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 матеріального збитку на суму 9 900 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив кримінальні правопорушення за умов та при обставинах, викладених в обвинувальному акті. А саме, що він на той час не працював та не мав доходів, а тому з метою незаконного збагачення вирішив через сторінку в мережі «Фейсбук» шахрайським шляхом заволодіти коштами громадян, які звертались за виготовленням воріт та огорожі. Так, до нього звернувся потерпілий ОСОБА_4 , якому він запропонував фото можливих варіантів огорожі, виїздив на місце та робив заміри, створюючи вигляд, що має намір виконати замовлення, і таким чином отримав від нього 10 000 грн як завдаток за майбутню роботу, а коли гроші скінчилися, повідомив, що він ще має сплатити 2 000 грн за доставку матеріалів в с. Мізяківські Хутори, де від матері потерпілого отримав ще 2 000 грн, які їй передав ОСОБА_4 . Також шляхом обману та зловживання довірою він отримав від потерпілої ОСОБА_7 9 900 грн як завдаток за роботу, яку він нібито мав виконати, а саме за виготовлення воріт. Але ніяких робіт з прийнятих замовлень він не виконував та не мав намір виконувати, а гроші використав на власні потреби. Він щиро розкаюється у вчиненому, розуміє, що вчинив неправильно та на даний час має роботу та чесно заробляє на своє утримання, ніяких шахрайських дій не вчиняє та не користується тією сторінкою. Також він має на утриманні неповнолітню дитину. Він добровільно відшкодував потерпілій ОСОБА_7 завдану шкоду в повному обсязі, потерпілому ОСОБА_4 відшкодував 2 000 грн. та з зароблених коштів буде в подальшому відшкодовувати йому завдану шкоду. Цивільний позов ОСОБА_4 з урахуванням зменшених позовних вимог, а саме про стягнення з нього 10 000 грн на відшкодування завданої матеріальної шкоди та 10 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди, визнає в повному обсязі та відшкодує добровільно. Також в судовому засіданні попросив вибачення в потерпілого.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи без її участі, в якій також зазначила, що завдана шкода обвинуваченим відшкодована їй повністю, матеріальних та моральних претензій вона не має. Участі в судових дебатах брати не бажає, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що не вважає ОСОБА_5 таким, що щиро розкаявся, оскільки він не відшкодував йому до даного часу завданої матеріальної шкоди в повному обсязі, та вважає, що ОСОБА_5 продовжує вчиняти шахрайські дії і обманювати людей через мережу інтернет, а тому підлягає до засудження у вигляді реального відбуття покарання без застосування іспитового строку. Він сплатив ОСОБА_5 10 000 грн особисто та 2 000 грн його коштів обвинуваченому передала його матір, на даний час ОСОБА_5 в добровільному порядку відшкодував йому 2 000 грн, тому він зменшує суму заявленого цивільного позову та просить стягнути з відповідача 10 000 грн на відшкодування завданої матеріальної шкоди та 10 000 грн завданої моральної шкоди.

Враховуючи думку учасників судового провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним досліджувати докази по кримінальному провадженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд визнав за необхідне обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням доказів стосовно особи обвинуваченого, процесуальних витрат та речових доказів. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст встановлених досудовим слідством обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також судом роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені можливості оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За наслідком судового розгляду суд вважає, що дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за епізодом заволодіння коштів потерпілого ОСОБА_4 , а також за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, за епізодом заволодіння коштів потерпілої ОСОБА_7 .

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він за місцем проживання на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, компрометуючих даних, заяв та скарг на нього за місцем проживання не надходило, завдану шкоду потерпілій ОСОБА_7 відшкодував повністю, потерпілому ОСОБА_4 - частково, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий.

Згідно досудової доповіді Вінницького районного відділу № 1 Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та становить середній рівень небезпеки для суспільства (у тому числі окремих осіб). На думку органу пробації виконання покарання у громаді можливе за умови здійснення з боку органу пробації нагляду та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторного кримінального правопорушення, спрямованих на формування готовності обвинуваченого дотримуватися соціально прийнятних норм поведінки. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення правопорушника від відбування покарання з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання на правопорушника обов`язків, відповідно до ч. 3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд встановив щире каяття, що також було встановлено в ході досудового розслідування та підтверджено в ході судового розгляду, враховуючи поведінку обвинуваченого, щире повідомлення всіх відомих лише йому обставин, в тому числі мети вчинення злочину, вибачення в потерпілого та добровільне відшкодування потерпілій завданої шкоди в повному обсязі, а також часткове відшкодування завданої шкоди потерпілому і готовність в подальшому відшкодувати таку шкоду в повному обсязі в сумі, визначеній потерпілим. Також, згідно п. 2 ч. 1 та ч. 2 ст. 66 КК України, суд встановив пом`якшуючою покарання обвинуваченого обставиною добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілій та часткове добровільне відшкодування завданої шкоди потерпілому.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, позицію державного обвинувача та потерпілих щодо можливості виправлення і перевиховання обвинуваченого, досудову доповідь Вінницького районного відділу № 1 Філії ДУ «Центр пробації» у Вінницькій області, суд вважає, що ОСОБА_5 не представляє підвищену суспільну небезпеку та його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, через що при призначенні покарання у виді обмеження волі в межах санкції кожної статті обвинувачення та визначенням остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим він може бути звільнений від відбування покарання з випробуванням та призначенням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України, із застосуванням ст. 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_5 буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. На переконання суду, призначене обвинуваченому покарання відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства, потерпілих, та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід до обвинуваченого на даний час не застосовується, підстав для його обрання суд не вбачає.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 19.06.2023 прийнято цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення до спільного розгляду з даним кримінальним провадженням (а.к.п. 31).

Згідно зменшених в судовому засіданні позовних вимог, ОСОБА_4 просить стягнути з ОСОБА_5 на його користь 10 000 грн матеріальної шкоди та 10 000 моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Вирішуючи цивільний позов, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Враховуючи розмір завданої позивачу матеріальної шкоди, що встановлено в ході судового розгляду, а саме що внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 була завдана матеріальна шкода в розмірі 12 000 грн, 2 000 грн з яких відшкодовано обвинуваченим в добровільному порядку, а також душевні страждання потерпілого у зв`язку з протиправною поведінкою обвинуваченого, та з урахуванням необхідності потерпілому вживати відповідних дій по захисту своїх порушених прав в зв`язку з відсутністю добровільного відшкодування завданої шкоди, враховуючи визнання обвинуваченим заявлених до нього вимог, згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позовні вимоги, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, підлягають задоволенню.

Враховуючи постанову про приєднання до справи речових доказів від 15.03.2023, а також ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2023 про накладення арешту на майно, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, на підставі ч. 4 ст. 174, ст. 100 КПК України, слід скасувати арешт речових доказів, а саме: на мобільний телефон марки «Redmi 8T», чорного кольору, Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 із сім-картою № НОМЕР_4 та із сім-картою № НОМЕР_5 , які передано до камери зберігання речових доказів ВП № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, та повернути його ОСОБА_5 .

Клопотань про вирішення судом питань щодо судових витрат не заявлено з підстав їх відсутності.

Керуючись ст.ст. 100, 129, 174, 349, 373, 374,376, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік;

за ч. 2 ст. 190 КК України - у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень ОСОБА_5 призначити у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_5 рахувати з 25.07.2023, тобто з дня проголошення вироку.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням зменшених позовних вимог, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 10 000 грн на відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 10 000 грн на відшкодування завданої моральної шкоди.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 17.03.2023 на речові докази, а саме: на мобільний телефон марки «Redmi 8T», чорного кольору, Imei1: НОМЕР_2 , Imei2: НОМЕР_3 із сім-картою № НОМЕР_4 та із сім-картою № НОМЕР_5 , які передано до камери зберігання речових доказів ВП № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області, та повернути його ОСОБА_5 .

Вирок суду може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: