Справа № 161/3548/23
Провадження № 1-кп/161/568/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 29 червня 2023 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, укладену в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000270 від 16 червня 2023 року, відносно ОСОБА_5 за ч. 3 ст.332, ч.3 ст.358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Луцького міськрайонного суду Волинської області знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332, ч.3 ст.358 КК України.

29 червня 2023 року в судовому засіданні стороною обвинувачення надано суду угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, згідно якої, ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість за ч. 3 ст. 332, ч..3 ст.358 КК України, обставини по справі не оспорює і беззастережно визнає висунуте йому обвинувачення у судовому провадженні, не заперечує обставини, які викладені в угоді. Крім того, вказаною угодою, з урахуванням особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступень тяжкості вчиненого злочину, прокурор та обвинувачений погодились на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 332 КК України із застосуванням ст.69 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, за ч.3 ст.358 КК України у вигляді 2 (два) роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , остаточно покарання визначити у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням, із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в присутності захисника свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, яку вони з прокурором уклали добровільно.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просив суд затвердити угоду, оскільки зміст останньої відповідає інтересам його підзахисного.

Прокурор в судовому засіданні підтвердив угоду, просив задовольнити.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

У відповідності дост.474 КПК України, після перевірки угоди на відповідність чинному законодавству, суд ухвалює рішення про затвердження угоди про визнання винуватості чи відмову у затвердженні у разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК України.

Відповідно до положень ч.7ст.474 КПК України, суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Згідно обвинувальному акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 332, ч.3 ст.358 КК України, які передбачають міру покарання від 7 років позбавлення волі.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 року «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», суд приймаючи рішення щодо затвердження укладеної між сторонами кримінального провадження угоди, окрім іншого, має враховувати, що у кримінальних правопорушеннях, де основним безпосереднім об`єктом виступають публічні інтереси (зокрема немайнові), а спричинена конкретним фізичним чи юридичним особам шкода є лише проявом посягання на основний об`єкт, укладення угоди про примирення не допускається.

Суд вважає, що така умова не відповідає інтересам суспільства, зокрема в зв`язку з тим, що санкція ч.3 ст.332 КК України передбачає позбавленням волі на строк від семи років За таких обставин суд приходить до висновку, що в затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим слід відмовити

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» № 13 від 11.12.2015 року, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, врахувавши доводи сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження, має прийняти рішення про відмову у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7ст. 474 КПК України, та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.

Таким чином, враховуючи, що угода про визнання винуватості, укладена 16 червня 2023 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 не відповідає нормам чинного Закону про кримінальну відповідальність, суд вважає за необхідне відмовити у затверджені угоди та продовжити судовий розгляд у загальному порядку.

Керуючисьст.474 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладеної 16 червня 2023 року.

Судове провадження у кримінальному провадженні продовжити у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1