Справа № 369/1843/22
Провадження № 1-кп/369/1133/23
В И Р О К

іменем України

01.06.23 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальні провадження № 0000238 від 29.01.2022 року та № 0000244 від 30.01.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

28.01.2022 року о 10.44 ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ-маркет» по вул. Святошинській, 27г в м. Вишневе Бучанського району Київської області, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав продукти та напої загальною вартістю 1412,72 грн. (без ПДВ). З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ТОВ «АТБ-маркет» матеріальної шкоди у розмірі 1412,72 грн.

Крім того, 29.01.2022 року о 10 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні супермаркету ТОВ «АТБ-маркет» по вул. Святошинській, 27г в м. Вишневе Бучанського району Київської області, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету власного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу намагався викрасти побутові товари, продукти та напої, в тому числі алкогольні, загальною вартістю 2323,07 грн. (без ПДВ), приховавши їх, та направився до виходу з магазину, проте свій намір не зміг довести до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки за лінією кас був зупинений охоронцями магазину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у висунутому обвинуваченні визнав, у вчиненому щиро розкаявся.

Представник потерпілого до суду не прибув, подав заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено з допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, які характеризують його особу.

Тому, оцінюючи всі обставини у кримінальному провадженні, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_4 доведена в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, ОСОБА_4 має погашену судимість, посередні характеристики за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставин, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 , який зробив належні висновки зі своєї протиправної поведінки, за вчинене кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України слід призначити покарання у виді громадських робіт, за ч. 1 ст. 185 КК України у виді обмеження волі в межах санкції вказаної статті.

Остаточне покарання обвинуваченому суд призначає за правилами ч. 1 ст. 70 КК України.

Разом з тим, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від остаточно призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, оскільки робить висновок, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства в умовах контролю його поведінки уповноваженим органом з питань пробації.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України, цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт;

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ вилучений товар, який переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілого, залишити в розпорядженні юридичної особи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_5