Справа №295/6781/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2023 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря - ОСОБА_2 ,

слідчого - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_4 , про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Полтава, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України, винесене в кримінальному провадженні № 0000537 від 01.11.2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.10.2022 року у вечірній час, приблизно з 17-18 год. до 20-26 год. (точного часу не встановлено), знаходячись в Зарічанському парку м. Житомира, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з використання геніталій незалежно від її добровільної згоди. Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня у вказаний період часу ОСОБА_5 , перебуваючи в Зарічанському парку м. Житомира разом з малолітньою ОСОБА_7 , де усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх злочинних дій та передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що остання є малолітньою та не досягла чотирнадцятирічного віку, використовуючи її безпорадний стан, яка в силу малолітнього віку не здатна була в повній мірі усвідомлювати характер та значення вчинюваних відносно неї дій, що повністю виключало можливість ОСОБА_7 чинити опір, оголив свій статевий орган та вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням у тіло потерпілої з використанням геніталій. Після цього ОСОБА_5 , перебуваючи з малолітньою ОСОБА_7 у тому ж самому місці та в той же час, вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненям у тіло потерпілої з використанням геніталій. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використання геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Крім цього, 30.10.2022 року близько 01-00 год., перебуваючи в службовому військовому автомобілі марки «ЗІЛ 130», який знаходився на військовому полігоні за адресою: с. Перлявка Житомирського району Житомирської області, у ОСОБА_5 повторно виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаний із оральним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з використанням геніталій, незалежно від її добровільної згоди. Реалізуючи свій злочинний умисел, цього дня близько 01-00 год. ОСОБА_5 , знаходячись разом з малолітньою ОСОБА_7 у вказаному автомобілі, який перебував біля приміщення пекарні на тому ж самому полігоні, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх злочинних дій та передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що остання є малолітньою та не досягла чотирнадцятирічного віку, використовуючи її безпорадний стан, яка в силу малолітнього віку не здатна була в повній мірі усвідомлювати характер та значення вчинюваних відносно неї дій, що повністю виключало можливість ОСОБА_7 чинити опір, діючи повторно, оголив свій статевий орган та вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з оральним проникненням у тіло потерпілої з використанням геніталій.

Крім того, 30.10.2022 року в період час з 04-00 год. до 05-00 год., перебуваючи в службовому військовому автомобілі «ЗІЛ 130», який знаходився на військовому полігоні за адресою: с. Перлявка Житомирського району Житомирської області, у ОСОБА_5 повторно виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаний із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з використанням геніталій, незалежно від її добровільної згоди. Реалізуючи свій злочинний умисел, цього дня близько 05-00 год. (точного часу не встановлено) ОСОБА_5 , знаходячись разом з малолітньою ОСОБА_7 у вище вказаному автомобілі, який перебував біля приміщення пекарні на тому ж самому полігоні, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх злочинних дій та передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що остання є малолітньою та не досягла чотирнадцятирічного віку, використовуючи її безпорадний стан, яка в силу малолітнього віку не здатна була в повній мірі усвідомлювати характер та значення вчинюваних відносно неї дій, що повністю виключало можливість ОСОБА_7 чинити опір, діючи повторно, оголив свій статевий орган та вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням у тіло потерпілої з використанням геніталій.

Крім цього, 31.10.2022 року близько 12-35 год., знаходячись в службовому військовому автомобілі «ЗІЛ 130», перебуваючи на військовому полігоні, розташованому за адресою: Житомирський район, с. Перлявка, разом з малолітньою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаний із вагінальним проникненням в тіло малолітньої ОСОБА_7 , з використанням геніталій, незалежно від її добровільної згоди. Реалізуючи свій злочинний умисел, цього дня близько 12-37 год. ОСОБА_5 , знаходячись у вказаному автомобілі, який знаходився на тому ж самому полігоні, разом із малолітньою ОСОБА_7 , де усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх злочинних дій та передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що остання є малолітньою та не досягла чотирнадцятирічного віку, використовуючи її безпорадний стан, яка в силу малолітнього віку не здатна була в повній мірі усвідомлювати характер та значення вчинюваних відносно неї дій, що повністю виключало можливість ОСОБА_7 чинити опір, діючи повторно, оголив свій статевий орган та вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням у тіло потерпілої з використанням геніталій. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним та оральним проникненням в тіло іншої особи з використання геніталій, вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинені повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 6 ст. 152 КК України.

Як зазначено в клопотанні, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України. Для завершення досудового розслідування кримінального провадження необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, призначити мистецтвознавчу експертизу, отримати висновок призначеної мистецтвознавчої експертизи, за результатами проведення експертизи вирішити питання щодо додаткової кваліфікації кримінальних правопорушень, повідомити ОСОБА_5 про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, виконати вимоги ст. 290 КПК України, тобто відкрити сторонам кримінального провадження матеріали досудового розслідування та надати доступ до матеріалів досудового розслідування, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування. З цією метою постановою керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 26.07.2023 року строк досудового розслідування в кримінальному провадженні продовжено до 3 місяців, а саме до 29.08.2023 року.

Клопотання обґрунтоване також тим, що метою продовження застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому слідчий за погодженням із прокурором просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 до 29.08.2023 року, в межах строку досудового розслідування.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з викладених у ньому підстав, мотивуючи його наявністю обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень та існуванням визначених ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання. Захисник вказав на необґрунтованість підозри та недоведення стороною обвинувачення існування ризиків, якими обґрунтовані вимоги клопотання. Водночас просив змінити підозрюваному запобіжний захід із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт у військовій частині або за зареєстрованим місцем проживання.

Заслухавши слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а в завдоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 1, 3 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України, частиною 3 якої передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Окрім того, згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав, а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Вирішуючи клопотання, слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Варто зауважити, що існують усталені правові позиції ЄСПЛ, згідно з якими сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може виправдовувати застосування найбільш суворого запобіжного заходу. Поряд із тим, згідно з позицією ЄСПЛ, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, однак тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Подане до суду клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України та в ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України, підтвердженням чому є наступні дументи: протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_8 від 01.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 01.11.2022 року; протокол допиту неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 від 01.11.2022 року; висновок судово-медичної експертизи № 1876 від 14.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 01.11.2022 року; протокол огляду предметів від 02.11.2022 року; протокол огляду предметів від 02.11.2022 року; протокол огляду предметів від 02.11.2022 року; протокол огляду предметів від 03.11.2022 року; протокол огляду предметів від 03.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 04.11.2022 року; протокол огляду місця події від 04.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 09.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 09.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 09.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 09.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 09.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 09.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 09.11.2022 року; висновок судової експертизи № 1160 від 21.11.2022 року; висновок судової психолого-психіатричної експертизи № 389-2022 від 24.11.2022 року; протокол додаткового допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 14.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14.11.2022 року; протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 14.11.2022 року; висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/106-22/12512-КТ від 20.12.2022 року; висновок судово-портретної експертизи № СЕ-19/106-22/12563-ФП від 25.11.2022 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 від 22.11.2022 року; протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_10 від 22.11.2022 року; протокол проведення слідчого експерименту за участю неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 від 22.11.2022 року; висновок судової комп`ютерно-технічної експертизи № СЕ-19/106-22/13844-КТ від 14.03.2023 року; протокол огляду місця події від 09.03.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 09.03.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_20 від 10.03.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 20.03.2023 року; протокол огляду місця події від 04.11.2023 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 13.05.2023 року; висновок наркологічної експертизи від 13.06.2023 року; висновок судово - психіатричної експертизи від 13.06.2023 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 21.06.2023 року.

29.05.2023 року органом досудового розслідування складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 152 КК України, яке було цього ж дня йому вручене.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду міста Житомира від 30.05.2023 року в справі № 295/6781/23, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного суду від 22.06.2023 року, підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.07.2023 року включно.

Постановою керівника Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону від 27.07.2023 року строк досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000537 продовжено до 3 місяців, тобто до 29.08.2023 року.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років та від 15 років до довічного позбавлення волі. При вирішенні клопотання щодо продовження строку тримання під вартою слідчий суддя враховує суть та характер злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , його молодий вік, він є неодруженим та дітей не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, є військовослужбовцем та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

Враховуючи наявність об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню вимог, що стосуються закінчення досудового розслідування, зазначених слідчим у клопотанні, а також оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання встановленим слідчим суддею ризикам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків для уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, які після обрання запобіжного заходу не зменшилися, слідчий суддя дійшов до висновку про задоволення клопотання слідчого та вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування - до 28.08.2023 року включно.

З огляду на викладене встановлені слідчим суддею обставини та зазначені вище висновки спростовують можливість зміни підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт за клопотанням його захисника.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 184, 197, 199, 219 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 до 28 серпня 2023 року включно.

Строк дії ухвали - до 28 серпня 2023 року включно.

У задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оголошення повного тексту ухвали - о 15-30 год. 28.07.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1