Справа № 504/3315/23
Номер провадження 1-кс/504/289/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2023 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 05.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 05.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000168 від 05.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04.07.2023 року близько 22.00 на автодорозі по вулиці Шкільна, в межах населеного пункту с. Любопіль, Одеського району, Одеської області водій мотоцикла «Восход», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті дорожньогранспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому поперекових відрізків поперекового відділу хребта, рвано-забійної рани передньої поверхні правої гомілки. (ЄО №2971) Так, 04.07.2023 о 23:54 год. по 05.07.2023 о 00:30 год. було проведено огляд місця події на відкритій ділянці автодороги по вулиці Шкільна, навпроти буд.2 в межах населеного пункту с. Любопіль, Одеського району, Одеської області, було зиявлено та вилучено мотоцикл марки «Восход», д.н.з. НОМЕР_1 .

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 05.08.2023 вилучені предмети в ході огляду місця події визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

На підставі вищевказаного, у зв`язку з тим, що за допомогою вказаного предмету скоєно кримінальне-протиправне діяння, зазначене майно є об`єктом кримінально протиправних дій, виникла необхідність у збереженні речових доказів у кримінальному провадженні шляхом накладення арешту.

Слідчий СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 та прокурор Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 до судового засідання не з`явилися, надали заяви, в яких підтримали клопотання в повному обсязі та просили здійснити його розгляд у їх відсутність.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання не здійснювалася.

Дослідивши надані матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.1 ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Як вбачається з положень ст.ст.214,223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів. Повідомлення про підозру відповідно до ст.276 КПК України здійснюється тільки за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчинені кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження та тимчасового позбавлення можливості відчужувати майно, яке за обставинами кримінального провадження визнано речовими доказами, слідчий суддя приходить до висновку про можливість накладення арешту на вказане майно.

Керуючись ст.ст.167,170,173,309,372,376 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Доброславської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000168 від 05.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на мотоцикл марки «Восход», д.н.з. НОМЕР_1 .

Заборонити будь-яким особам відчужувати, користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Одеського апеляційного суду на протязі 5 (п`яти) днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1