Номер провадження: 11-кп/813/620/23
Справа № 503/674/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

14.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео-конференції, клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 про повторне дослідження доказів, в межах розгляду його апеляційної скарги на вирок Кодимського райсуду Одеської обл. від 10.10.2022 в к/п стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України

установив:

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (епізод № 1) та виправдано його з підстави не доведення, що за цим епізодом вчинено кримінальне правопорушення, в якому його обвинувачено.

Визнано ОСОБА_7 винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України (епізоди №2-4), ч. 4 ст. 187 КК України (епізод №5) та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених основних покарань, остаточно призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 11 років з приєднанням до нього на підставі ч. 3 ст. 70 КК України обов`язкового додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Визнано ОСОБА_9 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України (епізод №5) та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією майна.

На зазначений вирок прокурором Подільської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 була подана апеляційна скарга, в якій останній оскаржує вищезазначений вирок суду 1-ої інстанції лише в частині визнання ОСОБА_7 невинуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та його виправдання щодо крадіжки майна потерпілої ОСОБА_10 .

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_6 просить повторно допитати свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та обвинуваченого ОСОБА_7 , а також у повному обсязі дослідити надані стороною обвинувачення письмові докази, обґрунтовуючи своє клопотання тим, що суд у вироку не надав належну оцінку усім доказам обвинувачення, не мотивував належним чином, чому він їх відкидає, не вказавши в мотивувальній частині судового рішення обґрунтування такого висновку.

Заслухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав доводи свого клопотання та просив його задовольнити, думку обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які заперечували проти повторного дослідження доказів, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Положення ч. 3 ст. 404 КПК України визначають, що за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом 1-ої інстанції не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом 1-ої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді 1-ої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Апеляційний суд приймає до уваги позицію, викладену у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 18.07.2022 по справі №698/937/13, відповідно до якої для повторного дослідження судом апеляційної інстанції обставин, установлених під час кримінального провадження, кримінальний процесуальний закон визнає обов`язковою наявність (сукупність) як відповідного процесуального приводу (клопотання учасника судового провадження), так і однієї із закріплених у законі умов (неповнота дослідження зазначених обставин або наявність певних порушень у ході їх дослідження), які можна розглядати як фактичну підставу для такого дослідження.

При цьому сама лише незгода учасника судового провадження з оцінкою певних конкретних доказів не може слугувати підставою для їхнього обов`язкового повторного дослідження. Відмова ж у задоволенні клопотання за відсутності аргументованих доводів щодо необхідності повторного дослідження доказів у справі не свідчить про порушення судом апеляційної інстанції вимог кримінального процесуального закону або неповноту судового розгляду.

Окрім того, судом апеляційної інстанції враховується правова позиція суду касаційної інстанції, а саме колегії суддів у складі Третьої судової палати Касаційного кримінального суду по справі №712/2341/15-к, у відповідності до якої повторне дослідження доказів є правом, а не обов`язком суду. Відмова в задоволенні клопотання щодо повторного дослідження доказів свідчить не про порушення кримінального процесуального закону та неповноту досліджень доказів, а про відсутність аргументованих доводів щодо необхідності цих дій.

На підставі аналізу вироку суду 1-ої інстанції, а також журналів судових засідань Кодимського райсуду Одеської обл., у судовому засіданні від 08.07.2021 був визначений порядок дослідження доказів (т. 1, а.с. 49-52) та в подальшому судом 1-ої інстанції було допитано обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілу ОСОБА_10 (т. 1, а.с. 61-62), допитано свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 (т. 1, а.с. 157-162 та т. 2, а.с. 79-83 відповідно), допитано понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 (т. 4, а.с. 4-5 та 22-23 відповідно), а також досліджено письмові докази (т. 2, а.с. 79-83).

При цьому, суд 1-ої інстанції дослідив докази в присутності сторін, з наданням їм можливості поставити допитуваним особам відповідні запитання, врахував всі клопотання учасників судового розгляду стосовно доказів, надав їм відповідну правову оцінку в ухваленому за результатами судового розгляду рішенні та виклав мотиви такої оцінки.

Відповідно до мотивувальної частини вироку суду, зміст всіх досліджених судом доказів, зокрема, показання обвинуваченого, свідків та понятих детально відтворений судом 1-ої інстанції, із наданням таким доказам відповідної правової оцінки, повної та всебічної.

Апеляційний суд зауважує, що прокурором ОСОБА_6 не наведено жодних обґрунтувань неповноти дослідження судом 1-ої інстанції вищезгаданих доказів або допущення будь-яких порушень з боку суду під час їх дослідження, натомість, аргументи клопотання прокурора про повторне дослідження наданих стороною обвинувачення доказів фактично зводяться до його незгоди із їх правовою оцінкою, наданою судом 1-ої інстанції в оскаржуваному вироку суду.

Підсумовуючи все вищевикладене, колегія суддів не знаходить передбачених ч. 3 ст. 404 КПК України підстав для проведення повторного допиту обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та повторного дослідження письмових доказів, у зв`язку з чим клопотання прокурора ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 24, 350, 370, 404, 405, 419, 532 КК України, апеляційний суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_6 про повторне дослідження письмових доказів та повторний допит обвинуваченого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , понятих ОСОБА_12 та ОСОБА_13 під час розгляду його апеляційної скарги на вирок Кодимського райсуду Одеської обл. від 10.10.2022 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України та ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4