Справа № 357/5328/23
У Х В А Л А

26 липня 2023 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000309, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна,-

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 погодженого із прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за № 0000309, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000309, відомості про яке 08.11.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і амфетамін, включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст.19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак в порушення вищевказаних вимог законодавства, в порушення вищевказаних вимог законодавства ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 за невстановлених досудовим розслідуванням час та обставин, але не пізніше 14 червня 2023 року виготовили для подальшого збуту порошкоподібну речовину білого кольору - амфетамін, яку в подальшому ОСОБА_5 за попередньою змовою з іншими учасниками групи зберігав у приміщенні квартири АДРЕСА_1 .

14 червня 2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено 51 полімерний пакетик із психотропною речовиною «амфетаміном», який ОСОБА_9 за попередньою змовою з іншими учасниками групи повторно, виготовив для подальшого безпосереднього збуту.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту психотропних речовин та незаконному збуті психотропних речовин, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

14.06.2023 ОСОБА_8 затриманий у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

14.06.2023 ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Особа підозрюваного: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Біла Церква Київської області, громадянин України, з повною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, адвокатом, депутатом не являється, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимий.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваному ОСОБА_8 на праві приватної власності належить:

- 1/3 частки квартири АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 24.10.2000 року, виданого Комунальною службою приватизації м. Біла Церква( книга №91, реєстровий № 10746) договору дарування серія та номер 2-303 виданого 04.04.2019 року Білоцерківською районною державної нотаріальною конторою, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16122842.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 96 1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно п.3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У зв`язку із чим, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання про арешт майна підозрюваного слід розглядати без виклику у судове засідання ОСОБА_8 та його захисника з метою забезпечення арешту майна, оскільки обізнаність володільця майна про намір сторони обвинувачення накладення арешту на майно, дасть йому змогу здійснити відчуження такого майна на третіх осіб, в тому числі на близьких осіб, що унеможливіть подальше стягнення такого майна за шкоду, завдану внаслідок вчинених злочинів та конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції лейтенант поліції ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатись без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання, приходжу до висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Так, в ході судового розгляду встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000309, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.11.2022 року, у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 за невстановлених досудовим розслідуванням час та обставин, але не пізніше 14 червня 2023 року виготовили для подальшого збуту порошкоподібну речовину білого кольору - амфетамін, яку в подальшому ОСОБА_5 за попередньою змовою з іншими учасниками групи зберігав у приміщенні квартири АДРЕСА_1 .

14 червня 2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено 51 полімерний пакетик із психотропною речовиною «амфетаміном», який ОСОБА_9 за попередньою змовою з іншими учасниками групи повторно, виготовив для подальшого безпосереднього збуту.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

14.06.2023 ОСОБА_8 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України карається позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Обставини підозри суд вважає достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та втручання у мирне володіння майном.

Крім того, чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

На підставі оцінки зібраних матеріалів вбачається обґрунтованість підозри та є підстави вважати, що не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, відчуження, що унеможливить застосування покарання визначеного санкцією ч. 2 ст. 307 КК України у випадку визнання особи винною та ухвалення судом обвинувального вироку, тому на вищевказане майно підозрюваного слід накласти арешт шляхом заборони відчуження, знищення, перетворення, розпорядження, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Отже, з урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98,131,132,170-173,175,309,392,376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за № 0000309, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 листопада 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт майно, із забороною його відчужувати, знищувати, перетворювати, як добросовісним набувачам, так іншим третім особам, що заявлять право вимоги на нього, а також вчиняти будь які нотаріальні та реєстраційні дій щодо цього майна з боку уповноважених на це службових та інших посадових осіб, що на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме: на 1/3 частки квартири АДРЕСА_4 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 24.10.2000 року, виданого Комунальною службою приватизації м. Біла Церква( книга №91, реєстровий № 10746) договору дарування серія та номер 2-303 виданого 04.04.2019 року Білоцерківською районною державної нотаріальною конторою, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 16122842 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддяОСОБА_1