Справа № 931/592/21
Провадження № 1-кп/931/17/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2023 року смт. Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 12 травня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 191, ч. ч.1, 2 ст. 361, ч.ч. 1, 2 ст. 182 КК України,

в с т а н о в и в :

До Локачинського районного суду Волинської області надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000007 від 12.05.2021 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,3 ст. 191, ч.1,2 ст.361, ч.1,2 182 КК України разом з угодою про визнання винуватості.

Вироком Локачинського районного суду Волинської області від 08.12.2021 затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 , якою останню визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1,3 ст. 191, ч.1,2 ст.361, ч.1,2 182 КК України та призначено узгоджене угодою покарання.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 02.06.2022 вирок Локачинського районного суду Волинської області від 08 грудня 2021 року щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.191, ч.ч.1,3 ст.361, ч.ч.1,2 ст.182 КК України скасовано, призначено новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції з стадії підготовчого судового засідання.

Ухвалою Локачинського районного суду Волинської області від 06.07.2022 призначено підготовче судове засідання, яке неодноразово відкладалося.

Потерпілі в підготовче судове засідання не з`явилися, з врахуванням поданих ними заяв та відповідно до вимог ст.474 КПК України, відсутність інших учасників судового провадження не є перешкодою для розгляду.

У підготовчому судовому засіданні прокурор, покликаючись на висновки апеляційного суду, зазначив, що досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, потреби в продовженні досудового розслідування не має, зібраних під час досудового розслідування доказів стороні обвинувачення достатньо для доведення в загальному порядку винуватості ОСОБА_4 у суді в межах пред`явленого обвинувачення, та у разі відмови в затвердженні угоди просив залучити АТ «Ощадбанк» в якості потерпілого у даному кримінальному провадження та продовжити судове провадження в загальному порядку.

Обвинувачена та її захисник зазначили, що шкода АТ «Ощадбанк» відшкодована, однак з врахуванням висновків суду апеляційної інстанції просили залучити АТ «Ощадбанк» в якості потерпілого у даному кримінальному провадженні та продовжити судове провадження в загальному порядку.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали обвинувального акту, угоду про визнання винуватості, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України в підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у її затвердженні та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КК України.

Відповідно до вимог ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановленім підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Враховуючи вищенаведене, суд переходить до вирішення питання щодо затвердження угоди або відмови у її затвердженні із застосуванням наслідків за результатами даного питання.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно до вимог ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших ,вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Згідно аб.2 ч.8 ст.469 КПК України, у разі якщо в кримінальному провадженні беруть участь кілька потерпілих від одного кримінального правопорушення, угода може бути укладена та затверджена лише з усіма потерпілими.

За змістом статей 474, 475 КПК України суд зобов`язаний перевірити угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону і може відмовити в затвердженні угоди.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Згідно матеріалів кримінального провадження, прокурором до суду подано обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,3 ст.191, ч.ч.1,3 ст.361, ч.ч.1,2 ст.182 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, укладену 30 вересня 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 ,за участю захисника ОСОБА_6 .

Відповідно до обвинувального акту потерпілими у даному кримінальному провадженні визнано ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , яким кримінальним правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду на суму 201953 грн і така відшкодована ОСОБА_4 . В матеріалах справи наявні розписки від усіх цих потерпілих, зазначених в обвинувальному акті, щодо згоди на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною ОСОБА_4 та відсутність будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до останньої.

В обвинувальному акті також зазначено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді провідного економіста служби роздрібного бізнесу ТВБВ № 10002/0106 філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» та будучи матеріально-відповідальною особою, маючи у зв`язку із виконанням своїх функціональних обов`язків повну інформацію про клієнтів банку, проведені ними банківські операції та доступ до їхніх банківських рахунків, керуючись корисливим мотивом та умислом направленим на протиправне заволодіння чужим майном, а саме коштами клієнтів банку, здійснювала виготовлення на ім`я клієнтів банку банківських карток, на які встановлювала кредитні ліміти, та в подальшому використовувала їх у своїх особистих потребах.

Апеляційним судом встановлено, що 15 травня 2021 року за фактом викладеними у заяві АТ «Ощадбанк» від 05 травня 2021 року, Володимир-Волинською окружною прокуратурою внесено до ЄРДР кримінальне провадження за №0000007 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.191 КК України. Крім того, 15 червня 2021 року, 01 жовтня 2021 року та 08 листопада 2021 року за результатами проведення додаткового службового розслідування АТ «Ощадбанк», в порядку ст.214 КПК України, подав чергову заяву до правоохоронних органів про наявність в діях ОСОБА_4 ознак кримінального правопорушення. В даних заявах про вчинення кримінального правопорушення АТ «Ощадбанк» зазначав про спричинення йому злочинними діями обвинуваченої матеріальних збитків. Внаслідок того, що клієнти не укладали кредитних договорів, а тому і не можуть нести перед Банком будь-яких обов`язків щодо повернення кредитних коштів, якими ОСОБА_4 заволоділа в ході виконання своїх посадових обов`язків, завдані збитки повинні бути відшкодовані виключно винною особою.

Відповідно до ч.3 ст.415 КПК України, висновки і мотиви, з яких скасовані судові рішення, є обов`язковими для суду першої інстанції при новому розгляді.

Зазначені обставини свідчать про те, що своїми протиправними діями ОСОБА_4 завдала шкоди у числі інших - також правам та інтересам АТ «Ощадбанк», а тому укладення та затвердження угоди про визнання винуватості без участі і відома цього товариства є істотним порушенням закону, зокрема ч.7 ст.474 КПК України.

Враховуючи той факт, що при затвердженні угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваною не було враховано, що у даному кримінальному провадженні є потерпілий - юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдана майнова шкода, тим самим позбавило останнього права на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в порядку, встановленому ст.290 КПК України.

Відповідно до п.18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні (під час підготовчого судового провадження або під час судового розгляду) суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, має прийняти одне з таких рішень: а) затвердити угоду про визнання винуватості чи про примирення, або б) відмовити у затвердженні угоди в разі встановлення підстав, передбачених ч.7 ст.474 КПК, та:

повернути кримінальне провадження прокурору, якщо угоди досягнуто під час досудового розслідування, для його продовження у порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК;

або продовжити судовий розгляд у загальному порядку, якщо угоду було укладено під час його здійснення;

або призначити судовий розгляд для проведення судового провадження в загальному порядку, якщо до суду надійшов обвинувальний акт, а угоду було укладено під час підготовчого провадження, а також у випадку подання прокурором відповідного клопотання, пов`язаного з відсутністю необхідності продовження досудового розслідування внаслідок його фактичного закінчення.

Твердження прокурора, про те, що досудове розслідування за вказаним кримінальним провадженням, на його думку, завершено і можливо призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_4 , суд не приймає до уваги, оскільки як вбачається зі змісту угоди про визнання винуватості, угоди досягнуто під час досудового розслідування, зокрема така укладена з підозрюваною, а не з обвинуваченою. Окрім того, продовжуючи розгляд кримінального провадження, суд фактично позбавить сторону захисту здійснювати дії, передбачені КПК України, для захисту особи на досудовому розслідуванні, заявляти клопотання про проведення слідчих дій, тощо.

Відповідно до ст. 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Як передбачено ч.2 ст.8 КПК України в Україні принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Так зокрема, Європейський суд з прав людини у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року зазначив, що у тексті підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення від 19.12.1989 у справі «Камасінскі проти Австрії» № 9783/82, п. 79). Крім того, Суд констатував, що положення підпункту «а» п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду ( рішення від 25.03.1999 у справі «Пелісьєта Сассі проти Франції», п.52).

Практика Європейського суду з прав людини орієнтує, що обвинуваченням визнається офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про наявність припущення про вчинення особою кримінально караного правопорушення й при цьому стосується саме змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки в контексті статті 6 Конвенції Європейський суд з прав людини покликаний убачати, що приховано за зовнішньою стороною справи, та досліджувати реалії розглядуваної справи («Девеер проти Бельгії» від 27 лютого 1980 року).

Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьс та Сассі проти Франції», п. 54, а також «Даллос проти Угорщини», п. 47).

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом про кримінальну відповідальність, яке висунуте в порядку, встановленому цим кодексом.

Разом з цим, ч. 1 ст. 337 КПК передбачено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Отже, розгляд справи без формулювання обвинувачення є неможливим, а винесене рішення буде вважатися незаконним.

Відповідно до ч.2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до ч.3 ст. 475 КПК України у резолютивній частині вироку на підставі угоди повинно міститися рішення про затвердження угоди із зазначенням її реквізитів, рішення про винуватість особи із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, рішення про призначення узгодженої сторонами міри покарання за кожним з обвинувачень та остаточна міра покарання, а також інші відомості, передбачені статтею 374 цього Кодексу.

Згідно п.2 ч.3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою в мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів, статті відповідного закону, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, а правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення.

Оскільки на досудовому розслідуванні АТ «Ощадбанк» не було визнано потерпілим у даному кримінальному провадженні, відповідно у формулюванні обвинувачення відносно ОСОБА_4 не встановлено усіх обставин вчинення обвинуваченою інкримінованих їй кримінальних правопорушень, що в свою чергу позбавляє її можливості підготуватися до захисту.

На підставі викладеного суд вважає, що угода про визнання винуватості, яка укладена 30 вересня 2021 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 , під час досудового розслідування, не відповідає вимогам закону, порушує права, свободи та інтереси АТ «Ощадбанк», у зв`язку з чим зазначена угода не може бути затверджена судом. При цьому, оскільки укладення вказаної угоди відбулося на стадії досудового розслідування, а тому відповідно до п.1 ч.3 ст.314 КПК України кримінальне провадження слід повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому розділом ІІІКПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 314, 469, 472, 473, 474, 475 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості від 30 вересня 2021 року, яка укладена між прокурором Володимир-Волинської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваною ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 12 травня 2021 року.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 12 травня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 191, ч. ч.1, 2 ст. 361, ч.ч. 1, 2 ст. 182 КК України - повернути прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому розділом ІІІ КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1