Житомирський апеляційний суд
Справа №276/1210/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

скаржника: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29.06.2023 року,

в с т а н о в и в:

Цією ухвалою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність слідчих ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді як незаконну, та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги у суді першої інстанції. Посилається на те, що внаслідок неповноти дослідження всіх обставин скарги слідчим суддею ухвалено рішення, яке не відповідає вимогам чинного законодавства України і фактичним обставинам. Зазначає, що у скарзі, а також в поясненнях до скарги до слідчого судді конкретно зазначав, що слідчим не виконуються письмові вказівки, прокурора у здійсненні процесуальних дій, а також письмові вказівки керівництва СУ ГУНП в Житомирській області з встановленим терміном їх виконання, при цьому надав копії цих документів. Вважає, що слідчий суддя недостатньо повно ознайомився зі скаргою, поясненнями і додатками до них. Вказує, що в скарзі скаржився на надмірну тривалість досудового розслідування конкретного кримінального провадження, а також на бездіяльність органу досудового розслідування. Однак в оскаржуваній ухвалі слідчого судді здійснено висновок тільки щодо бездіяльності слідчого, а щодо надмірної тривалості цього досудового розслідування - не надано ніякої оцінки цього факту й навіть нічого про це не зазначено.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи ОСОБА_7 в підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, а також ухвалу слідчого судді в межах, передбачених, ст.404 КПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Положення ч.1 ст.9 КПК України визначають, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Дане положення кореспондується зі статтею 55 Конституції України, в якій закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Проте, право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави (п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі»).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підтверджував право держави встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі "Ашингдейн проти Сполученого Королівства" від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі "Кромбах проти Франції" від 13 лютого 2001 року).

Частиною 1 статті 24 КПК України визначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дії чи бездіяльності суду слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування регламентовано Главою 26 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із скаргою, в якій просив ухвалити судове рішення, яким встановити факт надмірної тривалості і бездіяльності слідства щодо розслідування кримінального провадження №0000480 від 08.09.2016р.; встановити реальні розумні строки для виконання необхідних процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень і завершення досудового слідства по справі; зобов`язати керівника слідства по даному кримінальному провадженню вжити негайних заходів щодо розшуку документів, які відсутні в матеріалах справи, долучити їх до справи і надати заявнику, як представнику потерпілого, копії цих документів, додержуватись строків розгляду клопотань і звернень потерпілого, своєчасно інформувати заявника, як представника потерпілого, про прийняття процесуальних рішень, а також про проведення тих чи інших процесуальних дій, долучати його до проведення цих процесуальних дій.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Частиною першою ст.303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені слідчому судді під час досудового розслідування, та визначено осіб, хто має право на їх оскарження.

Натомість, частиною 2 даної статті передбачено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314 - 316 цього Кодексу.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов до правильного висновку, що зазначені вимоги у скарзі ОСОБА_7 не передбачені у переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді під час досудового розслідування в порядку, передбаченому ч.1 ст. 303 КПК України.

Можливість оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, що не визначені ст.303 КПК України під час досудового розслідування, в тому числі і тих про які вказує скаржник ОСОБА_7 (не дотримання слідчими у кримінальному провадженні №0000480 розумних строків прийняття процесуальних рішень, розгляду клопотань та звернень потерпілого, надмірне у часі досудове розслідування) не передбачена.

Встановлення законодавцем певних обмежень на оскарження судових рішень має на меті забезпечення належного здійснення правосуддя через відповідні процесуальні фільтри для створення умов ефективного використання обмежених ресурсів судової влади.

Отже, зміст та вимоги скарги ОСОБА_7 виходять за межі судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні відповідно до повноважень слідчого судді.

При цьому, частиною 4 ст.304 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Окрім того, згідно з ч.1 ст.36 та ч.5 ст.40 КПК України слідчий, прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином, на думку апеляційного суду, слідчий суддя законно та обґрунтовано відмовив у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність слідчих ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області.

Разом з тим, слідчий суддя обґрунтовано, посилаючись на вимоги ст.308 КПК України зазначив про можливість оскарження прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування. При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що в порядку п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України право звернення до слідчого судді із скаргою на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування виникає після рішення прокурора про відмову в задоволенні такої скарги. Згідно матеріалів провадження скаржник ОСОБА_8 на підставі ст.308 КПК України до прокурора зі скаргою на недотримання розумних строків слідчим попередньо (до звернення зі скаргою до слідчого судді) не звертався.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам закону, є обґрунтованою, підстави для її скасування чи зміни відсутні.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 29.06.2023 року, якою відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_7 на бездіяльність слідчих ВП №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :