Справа № 405/3315/23
провадження № 1-кс/405/1574/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2023 м. Кропивницький

слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.03.2023 року № 0000039 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.27 ч.3 ст.369, ч. 1 ст. 190 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця смт.Компаніївка Кіровоградської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИВ:

старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 за погодженням з прокурором відділу Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, з визначенням застави у розмірі 186 (сто вісімдесят шість) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 499 224, 00 гривень, з покладенням обов`язків.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що слідчим управлінням ГУНП в Кіровоградській області, за процесуального керівництва Кіровоградської обласної прокуратури, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039 від 22.03.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України.

Так, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 24.01.2023 по 11.05.2023 підбурив громадянку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до надання неправомірної вигоди в сумі 100 000 гривень службовим особам, які займають відповідальне становище в органі державної влади - Управління служби безпеки України в Кіровоградській області, а саме: заступнику начальника Управління, за вчинення чи невчинення зазначеною службовою особою дій з використанням наданих йому повноважень в інтересах громадянина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (чоловіка ОСОБА_8 ), а саме за вирішення питання про позитивне завершення проведення перевірочних дій, виключення інформації з баз даних щодо зв`язків ОСОБА_9 з рф, працівниками УСБУ в Кіровоградській області, однак злочин не було закінчено з причин, що не залежали від волі ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Службу безпеки України» Служба безпеки України - державний орган спеціального призначення з правоохоронними функціями, який забезпечує державну безпеку України.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Службу безпеки України» Управлінні служби безпеки України в Кіровоградській області є регіональним органом Служби безпеки України.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про Службу безпеки України» обов`язками Служби безпеки України є:

- здійснювати інформаційно-аналітичну роботу в інтересах ефективного проведення органами державної влади та управління України внутрішньої і зовнішньої діяльності, вирішення проблем оборони, соціально-економічного будівництва, науково-технічного прогресу, екології та інших питань, пов`язаних з національною безпекою України;

- виявляти, припиняти та розкривати кримінальні правопорушення, розслідування яких віднесено законодавством до компетенції Служби безпеки України, проводити їх досудове розслідування; розшукувати осіб, які переховуються у зв`язку із вчиненням зазначених кримінальних правопорушень;

- здійснювати контррозвідувальні заходи з метою попередження, виявлення, припинення і розкриття будь-яких форм розвідувально-підривної діяльності проти України;

- забезпечувати захист державного суверенітету, конституційного ладу і територіальної цілісності України від протиправних посягань з боку окремих осіб та їх об`єднань;

- брати участь у розробці і здійсненні відповідно до Закону України "Про державну таємницю" та інших актів законодавства заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та здійснення контролю за додержанням порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв, що містять службову інформацію, зібрану у процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, сприяти у порядку, передбаченому законодавством, підприємствам, установам, організаціям та підприємцям у збереженні комерційної таємниці, розголошення якої може завдати шкоди життєво важливим інтересам України;

- здійснювати відповідно до законодавства профілактику правопорушень у сфері державної безпеки.

Відповідно до п. 1 примітки до ст. 364 Кримінального кодексу України службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Одночасно, відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 Кримінального кодексу України службовими особами, які займають відповідальне становище у статті 369 цього Кодексу є керівники і заступники керівників органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх структурних підрозділів та одиниць.

Таким чином, заступник начальника Управлінні служби безпеки України в Кіровоградській області є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Разом з цим встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на початку 2023 року прийняв рішення про оформлення пенсії за віком, однак 20.01.2023 отримав відмову в органах ПФУ у зв`язку з наявністю трудового стажу у російській федерації, який до загального страхового стажу не враховується. З метою юридичного супроводу оформлення пенсії ОСОБА_9 його дружина, ОСОБА_8 24.01.2023 звернулась до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, як вважала потерпіла, має відповідну кваліфікацію юриста. У ході розмови з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 крім інформації про трудовий стаж чоловіка у російській федерації, повідомила також про те, що вона та чоловік періодично спілкуються телефонним зв`язком зі знайомими та родичами з рф.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на підбурення ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди службовим особам УСБУ в Кіровоградській області, а саме заступнику начальника Управління, яким може розглядатись питання щодо оперативної розробки, перебування на обліках Служби безпеки України, притягнення до відповідальності ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , розуміючи юридичну необізнаність потерпілої, у ході зустрічі 24.01.2023 в м. Кропивницький (точний час у ході досудового розслідування не встановлено), повідомив останній неправдиву інформацію про те, що її чоловік через трудовий стаж у рф та спілкування зі знайомими і родичами, які проживають на території рф, перебуває на обліку в Службі безпеки України та в подальшому після збору необхідних матеріалів уповноваженими особами буде притягнутий до кримінальної відповідальності, а варіантів щодо зняття його з обліків СБУ без надання неправомірної вигоди, немає. За вирішення питання про припинення розробки, зняття з обліків СБУ та не притягнення у подальшому до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , ОСОБА_5 має передати грошові кошти заступнику начальника УСБУ в Кіровоградській області, який вирішує питання постановки/зняття з обліку, проведення розробки тощо.

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою створення у ОСОБА_8 бажання та рішучості надати неправомірну вигоду, 24.01.2023 зателефонував на особистий номер телефону останньої та користуючись її необізнаністю з безпосередньою сферою діяльності Служби безпеки України, шляхом усного умовляння та погрозами, спонукав її до необхідності надання неправомірної вигоди заступнику начальника УСБУ в Кіровоградській області в сумі 100 000 гривень за вчинення вказаною особою на користь її чоловіка дій, щодо зняття з обліків та припинення розробки Службою безпеки України.

З огляду на сформоване у ОСОБА_8 уявлення, що лише за умови надання нею неправомірної вигоди буде вирішено питання щодо її чоловіка, маючи довіру до ОСОБА_5 як рекомендованого їй довіреною особою юристом, вимушено погодилась на умовляння та погрози ОСОБА_5 .

Того ж дня, 24.01.2023 ОСОБА_8 перебуваючи поблизу будинку № 5 по вулиці Соборна в місті Кропивницький, передала ОСОБА_5 грошові кошти на загальну суму 70 000 грн. як неправомірну вигоду для передачі заступнику начальника УСБУ в Кіровоградській області за вирішення питання щодо зняття з обліків і припинення розробки Службою безпеки України та не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності. Після передачі грошових коштів, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що для вирішення питання в повному обсязі, остання має передати йому ще грошові кошти в сумі 30 000 гривень.

Окрім цього, з 24.01.2023 по 11.05.2023 ОСОБА_5 періодично телефонував ОСОБА_8 на її особистий номер мобільного телефону, проводив особисті зустрічі в місті Кропивницький, на яких повідомляв та наполягав про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 30 000 гривень у якості неправомірної вигоди за вирішення питання щодо зняття з обліків і припинення розробки Службою безпеки України та не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності.

Після цього, 11.05.2023 ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_5 , близько 15.30 години прибула за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 , бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел, спрямований на підбурювання ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, продовжуючи свої злочинні дії, з метою підтримання у ОСОБА_8 рішучості та бажання до надання неправомірної вигоди, продовжив усно умовляти та переконувати її в необхідності надати неправомірну вигоду та в черговий раз повідомив про необхідність надання неправовірної вигоди в сумі 30 000 гривень за успішне вирішення питання щодо завершення розробки, зняття з обліків СБУ чоловіка потерпілої та не притягнення його до кримінальної відповідальності.

В подальшому, ОСОБА_5 дав вказівку ОСОБА_8 пройти з ним в до його автомобіля, де необхідно залишити грошові кошти в сумі 30 000 гривень, які в подальшому будуть передані службовим особам УСБУ в Кіровоградській області. Після чого, ОСОБА_8 розуміючи, що надає грошові кошти заступнику начальника УСБУ в Кіровоградській області, передала грошові кошти ОСОБА_5 . Однак, в подальшому вказані грошові кошти ОСОБА_5 службовим особам УСБУ в Кіровоградській області не передавав, оскільки 11.05.2023 о 15.54 годині був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив закінчений замах на підбурювання ОСОБА_8 до надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище заступнику начальника УСБУ в Кіровоградській області, в інтересах третьої особи, в сумі 100 000 гривень, за вирішення питання про припинення розробки, зняття з обліків СБУ та не притягнення у подальшому до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 .

Разом з тим, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 24.01.2023 по 11.05.2023 вчинив дії на заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману, для свого матеріального збагачення у сумі 100 000 гривень у громадянки ОСОБА_8 під приводом надання неправомірної вигоди службовим особам, які займають відповідальне становище в органі державної влади - Управлінні служби безпеки України в Кіровоградській області, а саме заступнику начальника Управління, за вчинення чи не вчинення зазначеною службовою особою дій з використанням наданих йому повноважень в інтересах громадянина ОСОБА_9 , (чоловіка ОСОБА_8 ), а саме за вирішення питання про позитивне завершення проведення перевірочних дій, виключення інформації з баз даних щодо зв`язків ОСОБА_9 з рф, працівниками УСБУ в Кіровоградській області.

Крім цього, встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на початку 2023 року прийняв рішення про оформлення пенсії за віком, однак 20.01.2023 отримав відмову в органах ПФУ у зв`язку з наявністю трудового стажу у російській федерації, який до загального страхового стажу не враховується. З метою юридичного супроводу оформлення пенсії ОСОБА_9 його дружина, ОСОБА_8 24.01.2023 звернулась до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який, як вважала потерпіла, має відповідну кваліфікацію юриста. У ході розмови з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 крім інформації про трудовий стаж чоловіка у російській федерації, повідомила також про те, що вона та чоловік періодично спілкуються телефонним зв`язком зі знайомими та родичами з рф.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами шляхом обману (шахрайство) у ОСОБА_8 під приводом надання неправомірної вигоди службовим особам УСБУ в Кіровоградській області, а саме заступнику начальника Управління, яким може розглядатись питання щодо оперативної розробки, перебування на обліках Служби безпеки України, притягнення до відповідальності ОСОБА_9 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , розуміючи юридичну необізнаність потерпілої ОСОБА_8 , у ході зустрічі 24.01.2023 в м. Кропивницький (точний час у ході досудового розслідування не встановлено), повідомив останній неправдиву інформацію про те, що її чоловік через трудовий стаж у рф та спілкування зі знайомими та родичами, які проживають на території рф, перебуває на обліку у Службі безпеки України та в подальшому після збору матеріалів уповноваженими особами може бути притягнутий до кримінальної відповідальності, а варіантів щодо зняття його з розробки, обліків СБУ без надання неправомірної вигоди, немає.

Таким чином, шляхом обману ОСОБА_5 створив у ОСОБА_8 враження про негативні наслідки для її чоловіка, створивши необхідний емоційний стан потерпілої для заволодіння її грошовими коштами. За вирішення питання про припинення розробки, зняття з обліків СБУ та не притягнення у подальшому до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 , ОСОБА_5 має передати грошові кошти заступнику начальника УСБУ в Кіровоградській області, який вирішує питання постановки/зняття з обліку, проведення розробки тощо.

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману, 24.01.2023 зателефонував на особистий номер телефону ОСОБА_8 та користуючись необізнаністю останньої з безпосередньою сферою діяльності Служби безпеки України, шляхом усного умовляння та погрозами спонукав її до необхідності надання неправомірної вигоди нібито заступнику начальника УСБУ в Кіровоградській області в сумі 100 000 гривень, за вчинення вказаними особою на користь її чоловіка дій, щодо зняття з обліків, припинення розробки Службою безпеки України та не притягнення до відповідальності.

З огляду на сформоване у ОСОБА_8 шляхом обману хибне уявлення, що лише за умови надання нею неправомірної вигоди буде позитивно вирішено питання щодо її чоловіка, маючи довіру до ОСОБА_5 як рекомендованого їй довіреною особою юристом, вимушено погодилась на умовляння та погрози ОСОБА_5 .

Того ж дня, 24.01.2023 ОСОБА_8 перебуваючи поблизу будинку № 5 по вулиці Соборна в місті Кропивницький, передала ОСОБА_5 грошові кошти на загальну суму 70 000 грн., якими останній заволодів під виглядом неправомірної вигоди для передачі заступнику начальника УСБУ в Кіровоградській області, залишивши грошові кошти собі та не маючи наміру їх комусь передавати при цьому, розпорядився ними на власний розсуд. Після передачі грошових коштів, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_8 , що для вирішення питання в повному обсязі, остання має передати йому ще грошові кошти в сумі 30 000 гривень.

Разом з цим, з 24.01.2023 по 11.05.2023 ОСОБА_5 періодично телефонував ОСОБА_8 на її особистий номер мобільного телефону, проводив особисті зустрічі в місті Кропивницький, на яких повідомляв та наполягав про необхідність передачі йому грошових коштів в сумі 30 000 гривень у якості неправомірної вигоди за вирішення питання щодо зняття з обліків і припинення розробки Службою безпеки України та не притягнення ОСОБА_9 до кримінальної відповідальності.

Окрім цього, 11.05.2023 ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_5 , близько 15.30 години прибула за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_5 , бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства) під виглядом надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, продовжуючи свої злочинні дії, з метою підтримання у ОСОБА_8 рішучості та бажання до надання неправомірної вигоди, продовжив усно умовляти та переконувати її в необхідності надати неправомірну вигоду та в черговий раз повідомив про необхідність надання ОСОБА_8 неправовірної вигоди в сумі 30 000 гривень за успішне вирішення питання щодо позитивного завершення розробки, зняття з обліків СБУ чоловіка потерпілої. Після цього, ОСОБА_5 дав вказівку ОСОБА_8 пройти з ним в до його автомобіля, де необхідно залишити грошові кошти в сумі 30 000 гривень. Після чого, ОСОБА_8 хибно вважаючи, що надає грошові кошти заступнику начальника УСБУ в Кіровоградській області, передала грошові кошти ОСОБА_5 , якими останній заволодів.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив заволодіння чужими грошовими коштами, шляхом обману ОСОБА_8 у сумі 100 000 гривень, які він отримав нібито для передання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище заступнику начальника УСБУ в Кіровоградській області, за вирішення питання про припинення розробки, зняття з обліків СБУ та не притягнення в подальшому до відповідальності ОСОБА_9 .

Отже, встановлена наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним закінченого замаху на підбурювання до надання неправомірної вигоди за вчинення чи невчинення службовою особою, яка займає відповідальне становище в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища, а також у вчиненні заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), тобто кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч.1 ст. 190 КК України.

В подальшому, 12.05.2023 року про обґрунтовану підозру у скоєнні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України було повідомлено громадянину: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю смт. Компаніївка Кіровоградської області, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , депутатом не являється, раніше не судимому.

Слідчий в клопотанні просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід - тримання під вартою, посилаючись на обґрунтування пред`явленої підозри, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити.

Підозрюваний у судовому засіданні надав пояснення, згідно яких заперечував щодо задоволення клопотання. Вважав підозру необгрунтованою, а ризики стороною обвинувачення не доведеними, вказав, що офіційно не працює.

Захисники у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання. Вважали, що ризики не доведені, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домащнього арешту.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши думку прокурора, слідчого, захисників та підозрюваного, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що слідчим відділом слідчого управління Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, за процесуального керівництва Кіровоградської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000039 від 22.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (а.к. 7 витяг з ЄРДР).

11.05.2023 о 15 год. 54 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 12.05.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч.3 ст.369, ч.1 ст. 190 КК України (а.к 47-53).

Підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом (ст. 2 КК України).

Щодо обґрунтованості підозри:

Слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 27 ч.3 ст.369, ч.1 ст. 190 КК України. Його причетність до оголошеної підозри підтверджується протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 (а.к. 14-15), протоколами допиту свідка ОСОБА_9 (а.к. 16-17), протоколами огляду предметів від 28.03.2023 та 11.05.2023 (а.к. 19-20), протоколом обшуку автомобіля марки «Volkswagen» моделі «Golf» VIN-код: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 від 11.05.2023 (а.к. 21-26), протоколом допиту свідка (а.к. 27-29), протоколом допиту свідка (а.к. 30-31), протоколом огляду, вручення грошових коштів, які використовувались під час проведення негласної слідчо (розшукової) дії контроль за вчиненням злочину у формі слідчого експерименту (а.к. 38-40), протоколом додаткового допиту потерпілої (а.к. 45-46), повідомленням про підозру (а.к. 47-53).

Термін «обґрунтована підозра», згідно практики Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ) у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.

Слідчий суддя також зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованості підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі «Murrаyv.United Kingdom», 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих відомостей повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України за клопотанням сторін або за власною ініціативою слідчий суддя має право дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. В світлі конкретних обставин даного клопотання досліджених матеріалів достатньо для того, щоб в рамках судового контролю, який здійснюється слідчим суддею при розгляді питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дійти висновку про наявність обґрунтованої підозри.

Таким чином, наявні матеріали на думку слідчого судді свідчать, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, яке відповідно статті 12 КК України належать до нетяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачено покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч.3 ст.369 КК України, яке відповідно статті 12 КК України належать до тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

У відповідності до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів.

Щодо ризиків передбачених ст. 177 КПК України:

метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року, суд приходить до переконання, що враховуючи: характер кримінального правопорушення, його тяжкість, обізнаність підозрюваного про коло свідків у справі, резонанс справи є всі підстави для висновку, що в даному випадку суспільний інтерес перевалює над презумпцією невинуватості і виправдовує такий спосіб втручання в особисту свободу особи, як застосування тримання під вартою.

Рішенням ЄСПЛ у справі « Воляник проти України» від 02 жовтня 2014 року зазначено, що допустимими для взяття й утримання особи під вартою є наявність таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Перевіряючи доводи прокурора та слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав вважати, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, на даний час існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_5 може ухилятись від кримінальної відповідальності, шляхом переховування від органів досудового розслідування та/або суду шляхом залишення місця проживання, маючи при цьому всі можливості та засоби, постійного місця проживання, в тому числі і залишити межі території України, оскільки покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене виключно у виді позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії", в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Так, у рішенні ЄСПЛ по справі "Бессієв проти Молдови" суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наведені у клопотанні слідчого обставини у сукупності дають достатні підстави вважати наявним та обґрунтованим ризик переховування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності підозрюваний може знищити, підробити, створити нові або спотворити наявні документи, в тому числі шляхом внесення дописок, виправлень, підчисток тощо, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, слідчим у клопотанні про продовження запобіжного заходу та прокурором у судовому засіданні з розгляду даного клопотання доведено наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України - підозрюваний з урахуванням тяжкості покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри може незаконно впливати, як особисто так і через знайомих, на потерпілу, свідків, що вже допитані у кримінальному проваджені і дають викривальні свідчення так і тих, що підлягають встановленню та допиту, з метою зміни та дачі показів останніми на його користь.

Оцінюючи обґрунтованість даного ризику, слідчий суддя виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК), оскільки жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, оскільки допит свідків на стадії судового розгляду у цьому кримінальному провадженні ще не здійснено, то слідчий суддя погоджується з тим, що доведеним є ризик незаконного впливу підозрюваним ОСОБА_5 на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Окрім того, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме укривати від слідства дійсні обставини підготовки до злочину, його скоєння та обставини необхідні для встановлення істини у провадженні, в т.ч. інформацію щодо своєї ролі та конкретних дій, а також про інші факти чи об`єкти, що мають значення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення. На даний час протиправні дії, підозрюваного викриті з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку із чим останній може вчинити протиправні дії на продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, під час розгляду клопотання, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п.1,2, 3,4,5 ч.1 ст. 177 КК України.

Разом з тим, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження оцінив в сукупності всі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; рід занять, майновий стан підозрюваного; відомості щодо складу його сім`ї та вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, як того вимагають положення ст.178 КПК України.

Отже, прокурором та слідчий під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри пред`явленої ОСОБА_5 та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 25.04.2003 року «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання та досудового слідства» запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обирається за наявності підстав вважати, що інші запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України і його належної поведінки.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

При цьому слідчий суддя, оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя та неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами, що визначають та виправдовують потребу в триманні підозрюваного ОСОБА_5 під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 5 статті 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналізуючи вимоги чинного кримінального процесуального законодавства, що регулює застосування інституту застави, зокрема виключно повноваження слідчого судді у вирішенні цього питання при застосуванні даного запобіжного заходу як альтернативи триманню під вартою, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 його суспільну небезпеку, майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність утриманців, стан здоров`я, інші дані про його особу, як того вимагають вимоги ч.4 ст.182 КПК України, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також те, що утримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, слідчий суддя приходить до висновку про визначення підозрюваному ОСОБА_5 як альтернативу, застави в розмірі, що становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням у разі внесення застави обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, в саме: прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого судді, суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні, за винятком проведення за їх участі слідчих дій; здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Саме такий розмір застави та зазначені вище обов`язки у разі її внесення, на думку слідчого судді, не є непомірним з урахуванням всіх обставин справи, тяжкості злочинів, що інкримінуються підозрюваному, і забезпечить стимулюючий ефект цього запобіжного заходу, належну процесуальну поведінку підозрюваного під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання підозрюваним обов`язків (вказаний висновок відповідає правовій позиції Європейського суду з прав людини, викладеному у рішенні по справі «Мангурас проти Іспанії» від 08.01.2009).

Окремо слід зауважити, що на підставі ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Таким чином, застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою за вказаних обставин справи, серйозністю висунутої проти нього підозри, з урахуванням встановлених ризиків, характеризуючи даних на підозрюваного, на думку слідчого судді, не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому усі наведені обставини у їх сукупності, не дають достатніх підстав застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.176-197, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто з 15 год. 54 хв. 11.05.2023 року до 15 год. 54 хв. 09.07.2023 року.

Визначити розмір застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 161 040 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі №0000039 від 22.03.2023 року.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 в строк до 09.07.2023 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора у кримінальному провадженні та слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні, за винятком проведення за їх участі слідчих дій;

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії ухвали визначити до 09.07.2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10