У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000762 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 3 серпня 2022 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Веселинове Миколаївської області, громадянина України, із середньою освітою, який не працює, неодружений, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 345, ч.1 ст.309 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

потерпілий ОСОБА_8

( в режимі відеоконференції з Веселинівського районного суду Миколаївської області)

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду в частині визнання його винним за ч.2 ст.345 КК України, скасувати. Кримінальне провадження в цій частині закрити.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України, та ч. 2 ст. 345 КК України, призначено покарання:

- за ч.1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

- за ч. 2 ст. 345 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань призначено ОСОБА_5 , остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки і 6 місяців.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_5 від відбуття покарання звільнено з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно ст. 76 КК України, покладено на ОСОБА_5 на період іспитового строку наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

- виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експерта під час здійснення кримінального провадження у сумі 686 гривень 48 копійок. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не погоджується з вироком суду в частині визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України. Вважає, що суд не перевірив його покази та інші докази захисту в повному обсязі, судом прийнято лише версію потерпілого.

На думку обвинуваченого, суд мав критично оцінити показання свідків, які всі є працівниками поліції та безпосередніми колегами потерпілого, лише один свідок, ОСОБА_9 надав правдиві покази. Пояснює, що він лежав на підлозі, а потерплій сам вдарився, як тільки він дізнався, що у потерпілого є тілесні ушкодження, відразу вибачився.

Зауважує, що суд не врахував те що він здійснює догляд за матерію похилого віку і під час воєнного стану важко заробити кошти для сплати потерпілому.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що 23.11.2021 року ОСОБА_5 перебуваючи неподалік м. Одеса, на місцевості помітив кущі дикорослої рослини коноплі і достовірно знаючи, що з листя та суцвіття кущів коноплі кустарним способом можна виготовити наркотичний засіб - канабіс, з метою особистого використання в подальшому, без мети збуту, зірвав гілки та суцвіття з куща коноплі, які помістив до поліетиленової пляшки та зберігав при собі в одязі. 26.11.2021 року ОСОБА_5 маючи при собі пляшку з наркотичним засобом - канабісом, за допомогою громадського транспорту приїхав з м. Одеса в смт. Веселинове, де перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, скоїв адміністративне правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 178, тому був доставлений до кімнати прийому громадян СПД №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області в порядку адміністративного затримання за ч. 1 ст. 178 КУпАП. Під час перебування в кімнаті прийому громадян у ОСОБА_5 з кишені куртки випала поліетиленова пляшка з речовиною рослинного походження сіро - зеленого кольору. Цього ж дня під час проведення огляду кімнати прийому громадян в будівлі СПД №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, на підлозі було виявлено та вилучено поліетиленову пляшку з речовиною рослинного походження сіро - зеленого кольору, яку зберігав ОСОБА_5 , та яка являється особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, масою - 15,670 г.

Крім того, 26.11.2021 року старший дільничний офіцер поліції сектору поліцейської діяльності №1 Вознесенського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_8 перебував на службі по забезпеченню охорони громадського порядку на території Веселинівської об`єднаної територіальної громади, приблизно о 12:30 годині під час виконання службових обов`язків по охороні громадського порядку старший ДОП СПД №1 Вознесенського РУП капітан поліції ОСОБА_8 разом з ДОП СПД №1 Вознесенського РУП капралом поліції ОСОБА_10 перебували поблизу адміністративної будівлі СПД №1 Вознесенського РУП, яка розташована за адресою: вул. Свободи, 3, смт. Веселинове, Вознесенського району Миколаївської області. В цей час, ОСОБА_8 та ОСОБА_10 помітили на стоянці поблизу службового автомобіля марки ВАЗ 2110 д.н.з. НОМЕР_1 мешканця смт. Веселинове, Вознесенського району Миколаївської області гр. ОСОБА_5 , який поводив себе неадекватно та агресивно, а також бив руками по службовому автомобілю. Після цього працівники поліції підійшли до гр. ОСОБА_5 та, представившись, вимагали його припинити протиправні дії. У відповідь на законні вимоги працівників поліції капітана поліції ОСОБА_8 та капрала поліції ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , діючи умисно, почав поводити себе агресивно та протидіяти здійсненню ним своїх обов`язків по охороні громадського порядку та припиненню протиправних дій, виражатись на адресу працівників поліції грубою нецензурною лайкою та словесною погрожувати фізичною розправою.

У зв`язку із вказаними протиправними діями ОСОБА_5 , працівники поліції запропонували йому пройти до приміщення кімнати приймання громадян СПД №1 Вознесенського РУП для складання адміністративних матеріалів, на що ОСОБА_5 добровільно погодився. Перебуваючи в кімнаті приймання громадян СПД №1 Вознесенського РУП, ОСОБА_5 продовжував поводити себе неадекватно та агресивно, на зауваження працівників поліції про припинення протиправних дій жодним чином не реагував, ображав працівників поліції грубою нецензурною лайкою та шарпав за формений одяг капітана поліції ОСОБА_8 та капрала поліції ОСОБА_10 .

Після чого капітан поліції ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_5 про те, що в разі не припинення протиправних дій відносно нього відповідно до ст.ст. 43,44 ЗУ «Про Національну Поліцію» буде застосовано фізичну силу та спеціальні засоби, а саме кайданки з метою припинення вчинення ним правопорушення. Проте, ОСОБА_5 відреагував неадекватно на слова поліцейського та почав поводити себе агресивно, всіляко ухилявся від виконання законних вимог працівника поліції та уникнення покарання за адміністративне правопорушення. У зв`язку із продовженням протиправних дій з боку ОСОБА_5 капітан поліції ОСОБА_8 намагався застосувати до першого фізичну силу, яка виразилась у взятті його за одяг, після чого ОСОБА_5 не втримавши рівновагу впав на спину та потягнув за собою поліцейського на підлогу. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_5 , діючи умисно та перебуваючи на підлозі в приміщенні кімнати приймання громадян СПД №1 Вознесенського РУП, наніс один удар ногою в область правого вуха працівника поліції ОСОБА_8 , тобто на момент вчинення відносно нього протиправних дій він є працівником правоохоронного органу, перебував у форменому одязі та у складі слідчо - оперативної групи. Крім того, ОСОБА_5 усвідомлював, що об`єктом його протиправного посягання, крім авторитету органів державної влади, є здоров`я працівника поліції (правоохоронного органу), який виконував свої службові обов`язки. Проте саме у зв`язку з виконанням працівником поліції своїх обов`язків ОСОБА_5 умисно заподіяв ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин на межі потиличної та скроневої ділянки з правого боку, а також крововилив на передній поверхні правої ушної раковини, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Тілесні ушкодження виникли від удару тупого предмету з контактуючою обмеженою поверхнею. Тілесні ушкодження виникли за декілька годин до огляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , судом кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, та за ч.2 ст.345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілого, які вважали вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого у умисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, що встановлені судом і детально викладені у вироку, ґрунтуються на досліджених у судовому засіданні показаннях обвинуваченого, потерпілого ОСОБА_8 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , а також письмових доказах, які містяться в матеріалах справи.

Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України не визнав, суду пояснив, що 26.11.2021 р. він приїхав з м. Одеси до смт. Веселинове на рибалку. Випивши невелику кількість алкоголю йшов до додому до матері на АДРЕСА_2 . Проходивши біля відділу поліції, яке розташоване за адресою: вул. Свободи. 3 смт. Веселинове, вирішив доторкнутися до антени, яка розміщена була на машині службового автомобіля поліції. В цей час, на вулиці біля відділку стояли працівники поліції, які зробили йому зауваження, однак на зауваження працівників поліції він не відреагував, а висловився в їх адресу нецензурною лайкою. Після чого працівники поліції завели його до відділку поліції для складання адміністративних матеріалів та почали одягати кайданки. ОСОБА_5 почав чинити опір працівнику поліції ОСОБА_8 та втративши рівновагу впав на підлогу разом з потерпілим. Після того, як вони впали на підлогу із під куртки обвинуваченого випала пляшка з канабісом, яку він зірвав для використання на рибалці. Наміру бити потерпілого він не мав. В скоєному щиро кається.

Проте, незважаючи на невизнання вини ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_8 суду показав, що 26.11.2021 р. приблизно о 12:30 год. він разом з дільничними ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 поверталися до СПД №1 Вознесенського РУП з патрулювання. Під`їхавши до відділку вони побачили, що ОСОБА_14 шарпає антену на службовому автомобілі. ОСОБА_15 підійшовши до ОСОБА_16 зробив зауваження, на що останній почав його ображати. Після чого, він підійшов до ОСОБА_12 та ОСОБА_16 і зробив останньому зауваження, однак ОСОБА_14 почав ображати і його. Він запропонував обвинуваченому пройти до відділку, щоб скласти протокол про адміністративне правопорушення. Зайшовши до відділку, ОСОБА_14 продовжував їх ображати. В приміщені на ОСОБА_16 почали складати адміністративний протокол, і коли ОСОБА_8 сидів за столом, ОСОБА_16 вдарив потерпілого рукою в область голови. Після чого потерпілий взяв ОСОБА_16 за руки і вони разом повалились на підлогу. ОСОБА_14 впав на спину, а він зверху і в цей час обвинувачений вдарив потерпілого ногою по голові. Під час цієї сутички з під куртки ОСОБА_16 випала пляшка в якій був канабіс. Після події, що відбувалася 26.11.2021 р. обвинувачений ОСОБА_14 просив у нього пробачення.

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, 26.11.2021 р. він разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 приїхали до СПД №1 Вознесенського РУП з патрулювання. Заїхавши на паркову він побачив як ОСОБА_14 чіпав антену на службовому автомобілі. Підійшовши до нього ОСОБА_15 та ОСОБА_8 почали йому робити зауваження, на що ОСОБА_14 почав їх ображати нецензурною лайкою. Після чого обвинуваченому було запропоновано пройти до СПД для складання адміністративного протоколу. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_14 почав бити ОСОБА_17 по голові. ОСОБА_18 вийшов до чергової частини, щоб покликати чергового, оскільки зрозумів, що ОСОБА_14 веде себе неналежним образом. Перебуваючи в коридорі свідок почув у кімнаті де перебував ОСОБА_14 та ОСОБА_19 зайшовши до кімнати він побачив, що ОСОБА_14 лежав на підлозі, а ОСОБА_20 одягав на нього кайданки. Свідок побачив, що у ОСОБА_17 є набряк за правим вухом. Під час одягання кайданків ОСОБА_21 у нього з під куртки випала пляшка з речовиною канабісу.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , надали суду аналогічні пояснення.

Крім того, вину ОСОБА_5 підтверджується сукупністю доказів, досліджених та перевірених в судовому засіданні, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 26.11.2021 року о 14 год. 06 хв., рапортом начальника Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області підполковнику поліції ОСОБА_23 від ст. ДОП СПД №1 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_24 про вчинення ОСОБА_5 протиправних дій; висновком експерта №444 від 29.11.2021 р. згідно якого у. ОСОБА_8 ,1984 р.н. виявлено: набряк м`яких тканин на межі скроневої та потиличної ділянки з права, крововилив на передні поверхні правої вушної раковини. Тілесні ушкодження виникли від дії твердого (твердих) тупого (тупих) предмета (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею. Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень в час вказаний постраждалим 26.11.2021 р. біля 13:00 год. Згідно наказу №6 МОЗ України від 17.01.1995 року пункт 2.3.5. тілесні ушкодження відносяться до легких. Враховуючи локалізацію тілесних ушкоджень, виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень внаслідок падіння з положення стоячи та ударі об тверду поверхню. На тілесних ушкодженнях не відобразилась поверхня травмуючого предмету (предметів). Не виключається вірогідність утворення тілесних ушкоджень від удару рукою, ногою. Враховуючи локалізацію та кількість тілесних ушкоджень, тілесні ушкодження могли виникнути як від однієї травматичної дії (дій); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.11.2021 р. з якого вбачається, що ОСОБА_5 затримано відповідно до положень ст. 209 КПК України.

Оцінюючи докази в їх сукупності, колегія суддів вважає доведеною вину ОСОБА_5 у заподіянні працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, і дії обвинуваченого правильно судом кваліфіковані за ч.2 ст.345 КК України. Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 , на думку колегії суддів, мають суто суб`єктивний та безпідставний характер, пов`язаний з обраним способом захисту, що обумовлює необхідність відмови у задоволенні поданої апеляційної скарги.

Достовірність та об`єктивність загальної сукупності наведених у вироку суду першої інстанції доказів не викликають сумнівів, оскільки вони отримані без порушень кримінального процесуального закону, узгоджуються один з одним, їх належність та допустимість визнана судом.

Посилання обвинуваченого, щодо недоведеності його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду у суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не відповідають зібраним у кримінальному провадженні доказами.

Щодо незгоди обвинуваченого ОСОБА_5 про стягнення з нього моральної шкоди на користь потерпілого, апеляційний суд зауважує.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно зі ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У судовому засіданні достовірно встановлено, що потерпілому ОСОБА_8 , внаслідок неправомірних дій обвинуваченого ОСОБА_5 завдана моральна шкода. Потерпілий ОСОБА_8 просив суд стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на відшкодування моральної шкоди - 50000 грн.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходив з вимог ст. ст. 23, 1167 ЦК України, та роз`яснень, що викладені в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та визначив суму на відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000 гривень.

На думку апеляційного суду, така сума відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставин, за яких було спричинено моральну шкоду ОСОБА_8 , і буде справедливою для всіх сторін та достатньою для відшкодування моральної шкоди, яку потерпілий отримав внаслідок вчинення злочину.

Крім того, суд першої інстанції вірно взяв до уваги що ОСОБА_5 добровільно вже відшкодована моральна шкода в розмірі 2000 гривень, а тому з обвинуваченого на користь потерпілого ухвалив стягнути залишок в розмірі 8000 грн. від суми, яку визначив суд до відшкодування.

Зважаючи на викладене, рішення суду є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження. Натомість доводи та твердження обвинуваченого, про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. 376, 405, 407, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 3 серпня 2022 року, стосовно ОСОБА_5 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: