28.08.2023
Справа № 642/2115/23
Провадження № 1-кс/642/2494/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (без визначення застави) відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Медведівка Кечегівського району Харківської області, громадянина України, українця, пенсіонера, перебуває в цивільному шлюбі, раніше не судимий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

встановив:

До слідчого судді надійшло вказане клопотання, в обгрунтування якого зазначено, що в провадженні Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000695 від 19.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.3 ст.15 ч.5 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 з 07.11.2015 проходить службу в підрозділах ГУНП в Харківській області, а з 09.11.2022 відповідно до витягу з наказу начальника ГУНП в Харківській області № 545 о/с перебував на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області (наказом начальника Головного управління Національної поліції в Харківській області від 14.06.2023 № 272 о/с ОСОБА_7 , інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 2 Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області звільнений зі служби в органах Національної поліції України у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення), яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до функціональних обов`язків працівників Богодухівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, у тому числі ОСОБА_7 , входило обслуговування території Золочівської селищної територіальної громади, Богодухівського району, Харківської області, до складу якої входять 11 старостинських округів, серед яких Одноробівський старостинський округ, де за адресою: Харківська обл., Богодухівський р-н., с. Баранівка, вул. Центральна, буд. 73-75, розташоване ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО».

Маючи значний досвід роботи в органах внутрішніх справ, ОСОБА_7 усвідомивши для себе можливість здійснення таємного викрадення майна ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», що за адресою Харківська обл., Богодухівський р-н., с.Баранівка, вул. Центральна, буд. 73-75, та переваги вчинення даних злочинів у складі організованої групи, що надасть змогу об`єднати зусилля декількох осіб для успішного планування, підготовки, вчинення та приховування злочинної діяльності, направленої на досягнення загального злочинного результату незаконного збагачення, перебуваючи на території Харківської області, вирішив запропонувати своєму раніше знайомому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який мав вільний доступ до приміщень та майна ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», а також раніше знайомому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який офіційно працює на посаді оператора сушильних установок ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» об`єднатися з метою забезпечення стабільності вчинення злочинів та конспірації злочинної діяльності учасників організованої групи. У свою чергу, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , бажаючи збільшити свої прибутки, надали свою згоду на участь у злочинній діяльності організованої групи на постійній основі, яку визначив ОСОБА_7 .

Отримавши згоду на вчинення злочинів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , ОСОБА_7 розробив план злочинної діяльності, метою якого було отримання протиправного доходу від таємного викрадення товаро-матеріальних цінностей ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», розподіливши між учасниками ролі при вчиненні злочинів, з яким ознайомилися всі члени організованої групи та надали свою згоду на їх виконання.

Таким чином, у невстановленому слідством місці та час, але не пізніше 05.03.2023, перебуваючи на території Харківської області, ОСОБА_7 , який працював в органах Національної поліції та має лідерські й організаторські якості характеру, створив організовану групу, в якій взяв на себе роль організатора та керівника злочинного угруповання, до якого увійшли ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тим саме створивши всі умови для забезпечення її діяльності та стабільного функціонування.

Обговорюючи спільну протиправну злочинну діяльність ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , розробили та погодили між собою детальний план злочинних дій, яким передбачили: вчинення таємних крадіжок товарно матеріальних цінностей з ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», та вивезення викраденого майна, його подальше зберігання та реалізацію третім особам.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою таємного викрадення майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, згідно заздалегідь розробленого учасниками організованої групи плану та з відома організатора організованої групи ОСОБА_7 , 31.03.2023 у невстановлений слідством час, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , залучивши до вчинення крадіжки ОСОБА_5 , який не був обізнаний про існування організованої групи до складу якої входять ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , шляхом вільного доступу, прибули до території ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», розташованого за адресою: Харківська обл., Богодухівський р-н., с. Баранівка, вул. Центральна, буд.73-75, де у період часу з 10.57 до 12.50 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , згідно відведених їм ролям, з метою таємного викрадення майна ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», здійснили пакування сої у кількості 1,7 тони до завчасно підготовлених мішків, які в подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , цього ж дня, завантажили до невстановленого в ході досудового розслідування транспортного засобу, після чого ОСОБА_5 сів за кермо даного транспортного засобу та конспіративно транспортував викрадене майно за межі ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» через блокпост №38 «в`їзд в смт. Золочів Харківської області траса Т-2103 поблизу цегляного заводу», розташованого за адресою: вул.Визволителів, 1, смт. Золочів, Богодухівського району, Харківської області, де цього дня, відповідно до графіку чергувань особового складу ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, здійснював чергування ОСОБА_7 , тим самим здійснивши безперешкодний проїзд та перевезення викраденого майна до місця подальшого зберігання, на територію домоволодіння за місцем мешкання батьків ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 .

У подальшому, у невстановлений слідством час, 31.03.2023 ОСОБА_5 на невстановленому в ході досудового розслідування транспортному засобі, шляхом вільного доступу, повернувся до території ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», розташованого за адресою: Харківська обл., Богодухівський р-н., с. Баранівка, вул. Центральна, буд.73-75, де продовжуючи свої спільні злочинні дії, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , згідно відведених їм ролям, з метою таємного викрадення майна ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», додатково здійснили пакування сої ще у кількості 1,5 тони до заздалегідь підготовлених мішків, які в подальшому ОСОБА_9 та ОСОБА_5 цього ж дня знову завантажили до невстановленого в ході досудового розслідування транспортного засобу, після чого ОСОБА_5 знову сів за кермо даного транспортного засобу та конспіративно транспортував викрадене майно за межі ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» через блокпост №38 «в`їзд в смт.Золочів Харківської області траса Т-2103 поблизу цегляного заводу», розташованого за адресою: вул. Визволителів, 1, смт. Золочів, Богодухівського району, Харківської області, де цього дня, відповідно до графіку чергувань особового складу ВП № 2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області, здійснював чергування ОСОБА_7 , тим самим здійснивши безперешкодний проїзд та перевезення викраденого майна до місця подальшого зберігання, на територію домоволодіння за місцем мешкання батьків ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 заволоділи майном ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО», а саме соєю у кількості 3,2 тони, чим спричинили збитків ТОВ «АГРОФІРМА «БАСОВО» на загальну суму 20 800 грн.

22.08.2023 із дотриманням норм ст.ст.40, 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

-протоколом за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 13.04.2023;

-протоколом за результатами проведення НСРД зняття інформації з електронних комунікаційних мереж стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 19.04.2023;

-протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_10 від 20.07.2023;

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.07.2023

-довідкою про результати дослідження документів Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРОФІРМА «БАСОВО» з питань підтвердження факту недостачі виробничих запасів, встановленої за результатами обов`язкової інвентаризації на складі зазначеного Товариства станом на 01.06.2023 року від 07.07.2023

-висновком експерта № 21078 від 28.07.2023 за результатами проведення судової економічної експертизи;

-іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні умисного корисного кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вказуючи на те, що підозрюваний:

1) з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні тяжкого майнового злочину, за який Законом визначене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, може переховуватись від слідства та суду, а також в будь-який час може змінити місце проживання в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що у його володіння можуть знаходитися речі та документи, що підтверджують його злочинну діяльність та ще не вилучені органом досудового розслідування;

3) незаконно вплинути на потерпілого, свідків, експертів у кримінальному провадженні та інших підозрюваних, у тому числі на тих, що не допитані в ході досудового розслідування (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджуються тим, що підозрюваному відомі анкетні дані потерпілого, свідків та інших підозрюваних, в тому числі тих, які в подальшому будуть допитуватися, оскільки підозрюваний має право ознайомлюватись з матеріалами кримінального провадження, може робити копії відповідних документів та йому надано копію документів, які долучаються до клопотання про застосування запобіжного заходу;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1

ст. 177 КПК України), що підтверджується тим, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом не з`явлення за викликом до слідчого, прокурора, суду, та необґрунтовано затягувати строк досудового розслідування, крім того, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства;

5) вчинити інші кримінальні правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177

КПК України), що підтверджується тим, що існує ризик, що перебуваючи на свободі ОСОБА_5 може продовжить свою злочинну діяльність та вчинить нові кримінальні правопорушення з метою фінансового забезпечення свого життя.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_5 відповідає особі підозрюваного та позбавляє його можливості перешкоджати інтересам правосуддя, зокрема переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити чи сховати будь-які речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інші злочини.

Наявність обґрунтованої підозри та зазначені вище ризики є достатніми причинами разом з іншими обставинами, для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на те, що органом досудового розслідування доведено та підтверджено існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , враховуючи його вік, стан здоров`я, майновий стан та інші обставини, приймаючи до уваги особливу суспільну небезпеку протиправних дій ОСОБА_5 , для запобігання вказаним ризикам об`єктивно необхідним є обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як до раніше (не) судимої особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Також слідчим в клопотання зазначено, що в разі обрання судом стосовно ОСОБА_5 , більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, останній зможе реалізувати дії, зазначені у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, це може призвести до втрати доказів для доведення вини ОСОБА_5 , в суді, що призведе до уникнення особою кримінальної відповідальності за скоєння тяжкого майнового злочину.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на наведені в ньому обставини.

Захисник проти клопотання заперечував, вказуючи, що підозра ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину необгрунтована, ризики прокурором та слідчим не доведені, а є лише припущеннями, крім того, вказав на похилий вік та незадовільний стан здоров`я його підзахисного, про що надав медичну довідку.

Підозрюваний підтримав свого захисника.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

У провадженні Другого СВ (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Полтаві, перебувають матеріали кримінального провадження за №0000695 від 19.04.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.4 ст.185, ч.5 ст.185, ч.3 ст.15 ч.5 ст.185 КК України.

22.08.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований та утримуватись під вартою інакше, як за вмотивованого рішення суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Пунктом с частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (1950 року), нікого не може бути позбавлено волі інакше, як згідно з процедурою, встановленою законом, а також якщо є розумні підстави вважати необхідним запобігання вчиненню особою правопорушення або втечу після його вчинення.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Як зазначено у ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 року №4 запобіжні заходи застосовується за наявності підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений буде намагатись ухилятися від слідства або суду, перешкоджати встановленню істини по кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. Разом з тим взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим такий обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають норм КПК України, і його належної поведінки.

При цьому, Верховним Судом України роз`яснено, що обов`язковою умовою взяття під варту (виходячи з його правової природи) має бути обґрунтована впевненість судді в тому, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного внаслідок відсутності у останнього постійного місця проживання, зловживання спиртними напоями чи вживання наркотичних засобів, продовження вчинення злочинів, підтримання соціальних зв`язків негативного характеру, порушення умов запобіжного характеру, не пов`язаного з позбавленням волі.

Крім того, слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5ст. 9 КПК України, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчим суддею враховується тяжкість злочину, який інкримінується ОСОБА_5 , який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а також дані про його особу, а саме що він є особою похилого віку, пенсіонер, раніше не судимий, продовжує надалі працювати в ТОВ «Агрофірма «Басово», крім того, згідно довідки КНП «Центр первинної медичної допомоги Золочівської селищної ради» від 23.08.2023 він страждає УХС, атеросклеротичною хворобою серця, гіпертонічною хворобою, перебуває на диспансерному лікуванні.

В ході розгляду клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що ризик переховування від органу досудового розслідування або суду прокурором не доведено, враховуючи вік та стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 .

Крім того, щодо ризику знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає також такий ризик лише припущенням, оскільки не доведено, що у володінні підозрюваного ОСОБА_5 можуть знаходитися речі та документи, що можуть мати доказове значення для кримінального провадження.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином шляхом не з`явлення за викликом до слідчого, прокурора, суду, та необґрунтоване затягування строку досудового розслідування слідчий суддя вважає також не доведеним та який спростовується тим, що підозрюваний не був затриманий за ст. 208 КПК України, при цьому, з`явився до суду на виклик слідчого судді для розгляду клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу. Також слід зазначити, що досудове розслідування вже триває з квітня 2023, однак, відомостей про те, що підозрюваний раніше ухилявся від явки до слідчого слідчому судді не надано.

Щодо ризику - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, з метою фінансового забезпечення свого життя, слідчий суддя також такий ризик визнає не доведеним, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, отримує пенсію.

В той час, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, на даній стадії кримінального провадження слідчий суддя визнає підозру у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, обґрунтованою та достатньою для того, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні, а тому слідчий суддя приходить до переконання про необхідність вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Частиною 3 ст. 176 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вивченням матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, однак, це не може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою, потреби ж досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у реалізацію прав і свобод підозрюваною, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні не доведено про неможливість застосування іншого виду запобіжного заходу, ніж утримання під вартою, враховуючи встановлені слідчим суддею обставини та існування одного ризику відносно підозрюваного ОСОБА_5 , передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України, не доведеність існування інших ризиків та дані про особу підозрюваного.

Слідчий суддя вважає, що наявність підозри не може бути підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки цей запобіжний захід є винятковим.

Згідно з уставленою практикою Європейського суду з прав людини встановлюється існування презумпції на користь звільнення з-під варти. Доводи «за» і «проти» такого звільнення не повинні бути «загальними й абстрактними» (рішення від 24.07.2003 у справі «Смирнова проти Росії»). В усіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення від 23.09.2008 у справі «Вренчев проти Сербії»).

Більш того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.1996 у справі «Чахла проти Сполученого Королівства», «будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норм національного права, а також відповідати меті ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі».

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшов до переконання про відсутність підстав для обрання найбільш суворого запобіжного заходу у виді взяття під варту внаслідок відсутності фактичних даних, які б свідчили про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, оскільки слідчим та прокурором не доведено обставини, передбачені пунктом 3 частини першої ст. 194 КПК України, у задоволенні клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

При цьому, згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши покидати місце мешкання цілодобово, що буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, з покладанням на нього обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_11 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, а саме до 22.10.2023 включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) цілодобово не залишати житло за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

Строк дії ухвали до 22.10.2023 включно.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст судового рішення складено 28.08.2023.

Слідчий суддя