Справа № 201/5965/23
Провадження № 1-кс/201/2215/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погодженого начальником Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0002061, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Карпинськ Свердловської області РФ, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4 ,

підозрювана ОСОБА_5 (відеоконференцзв`язок)

захисник ОСОБА_6 (відеоконференцзв`язок)

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0002061, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий вказує, що слідчим відділом 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0002061, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_7 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

До здійснення збройної агресії РФ проти України керівництвом держави-агресора було залучено підрозділи силового блоку терористичної організації «ДНР».

24 лютого 2022 року указом президента Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України.

Усвідомлюючи факт наявності збройної агресії Російської Федерації проти України, будучи проросійсько-налаштованою особою, в період з 23 березня по 22 квітня 2022 року громадянка України ОСОБА_5 , знаходячись за адресою свого фактичного місця мешкання: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний телефон марки «Xiaomi» «Redmi Note 9», модель М2003J15SG, ІМЕI-1: НОМЕР_1 , ІМЕI-2: НОМЕР_2 з сім-карткою номеру абонента «Водафон» НОМЕР_3 , з власного акаунту в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» « ОСОБА_8 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_4 ) неодноразово здійснювала поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація представників збройних формувань Російської Федерації.

Так, 23.03.2022 (точний час органом досудового слідства не встановлений) громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою свого постійного мешкання АДРЕСА_1 , діючи умисно, з ідеологічних мотивів, з метою глорифікації представників збройних формувань Російської Федерації, з мобільного телефону марки «Xiaomi» «Redmi Note 9», модель М2003J15SG, ІМЕI-1: НОМЕР_1 , ІМЕI-2: НОМЕР_2 з сім-карткою номеру абонента «Водафон» НОМЕР_3 , у власному акаунті « ОСОБА_8 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_4 ) соціальної мережі «Однокласники» розмістила, тим самим поширила, публікацію наступного змісту: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де зображено жінок військовослужбовців у військовій формі Збройних сил Російської Федерації. Вказаний містить глорифікацію осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 04.04.2022 (точний час органом досудового розслідування не встановлено) громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою свого постійного мешкання АДРЕСА_1 , діючи умисно, з ідеологічних мотивів, повторно, з мобільного телефону марки «Xiaomi» «Redmi Note 9», модель М2003J15SG, ІМЕI-1: НОМЕР_1 , ІМЕI-2: НОМЕР_2 , з сім-карткою номеру абонента «Водафон» НОМЕР_3 , у власному акаунті « ОСОБА_8 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 НОМЕР_4 ) соціальної мережі «Однокласники» розмістила, тим самим поширила, публікацію наступного змісту: «Глава МВД ОСОБА_9 , находясь в зоне проведения спецоперации на территории Украины, пообещал провести парад Победы в Киеве. Парад с красным знаменем и георгиевскими ленточками, которого ветераны Великой Отечественной войны не видели изза засилья неонационалистов долгие годы». Вказаний матеріал містить виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 22.04.2022 (точний час органом досудового розслідування не встановлено) громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за адресою свого постійного мешкання АДРЕСА_1 , діючи умисно, з ідеологічних мотивів, повторно, з мобільного телефону марки «Xiaomi» «Redmi Note 9», модель М2003J15SG, ІМЕI-1: НОМЕР_1 , ІМЕI-2: НОМЕР_2 , з сім-карткою номеру абонента «Водафон» НОМЕР_3 у власному акаунті « ОСОБА_8 » ( ІНФОРМАЦІЯ_2 соціальної мережі «Однокласники» розмістила, тим самим поширила, публікацію наступного змісту: «Ну что, «не братья», жизнь гавно?! Где ваш психоз про «москаляку»?! Вы ждали нас давным-давно, вот мы пришли - и где «гиляка»?!...». Вказаний матеріал містить виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

17 травня 2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст.436-2 КК України.

У поданому клопотанні слідчий зазначає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 17.05.2023; протоколом огляду сторінки « ОСОБА_8 » соціальної мережі «Однокласники» від 31.08.2022; висновком лінгвістичної експертизи УНДІСТтСЕ від 17.04.2023 № 135; висновком комп`ютерно - технічної експертизи від 25.04.2023 № 152; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; матеріалами, зібраними оперативними підрозділами, що є доказом у відповідності до ч. 2 ст. 99 КПК України.

Крім того, слідчий вказує, що обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту обумовлюється відповідними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, а саме тим, що останній може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вказані ризики встановлені з урахуванням того, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років з конфіскацією майна або без такої.

На теперішній час органом досудового слідства не встановлені всі особи, причетні до вчинення даного злочину, а також, свідки та інші місця знаходження речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що у випадку необрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, створить передумови для продовження спілкування останнім з зазначеними особами, впливу на достовірність показань свідків у даному кримінальному провадженні, знищення, сковування або спотворення вищевказаних речей чи документів.

Крім того, враховуючи лояльне налаштування ОСОБА_5 до країни-агресора - Російської Федерації, необрання стосовно останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту створить передумови для продовження вчинення ним кримінального правопорушення, у якому він підозрюється.

З урахуванням викладеного підозрювана ОСОБА_5 спроможна:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України);

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

-незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України);

-продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України);

-може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, адже на теперішній час, всі обставини кримінального правопорушення не встановлено (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України).

У зв`язку із зазначеним, незастосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту унеможливить запобігання вищевказаним ризикам.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 неможливе, оскільки, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків:

- застосування особистого зобов`язання не можливе у зв`язку з тим, що воно не буде відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення;

- застосування особистої поруки не можливе у зв`язку із відсутністю у підозрюваного осіб, які б могли взяти на себе передбачені законом процесуальні обов`язки.

Враховуючи те, що здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , пов`язано з необхідністю проведення значного обсягу слідчих (розшукових) дій, що може зайняти тривалий проміжок часу, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту необхідно обрати терміном не менш ніж два місяці.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження слід зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого суді та суду відповідно до ст. 135 КПК України з метою сприяння неухиленню ОСОБА_5 від слідства та суду, невчиненню ним інших кримінальних правопорушень;

2) не відлучатися з м. Покровська Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду, що обґрунтовується необхідністю полегшення профілактичного нагляду за ОСОБА_5 задля недопущення вчинення ним інших кримінальних правопорушень;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення можливості виклику ОСОБА_5 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій;

4) здати на зберігання паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) не користуватися соціальними мережами «Одноклассники» та «Вконтакте».

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, наведених у ньому.

Захисник у судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Підозрювана ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала думку свого захисника.

Заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Так в судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0002061, за підозрою ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

17 травня 2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст.436-2 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується матеріалами кримінального провадження, зокрема: протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 17.05.2023; протоколом огляду сторінки « ОСОБА_8 » соціальної мережі «Однокласники» від 31.08.2022; висновком лінгвістичної експертизи УНДІСТтСЕ від 17.04.2023 № 135; висновком комп`ютерно - технічної експертизи від 25.04.2023 № 152; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , що свідчать про те, що підозрюваною ОСОБА_5 могло бути вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.ч. 2, 3, ст. 436-2 КК України, тобто підозра стосовно останньої є обґрунтованою.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими доказами, обґрунтованість підозри щодо вчинення інкримінованого кримінального правопорушення є підтвердженою.

При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваної до кримінального правопорушення, у вчиненні якого їй повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п.п. 1-5 частини 1 статті 177 КПК України.

Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

На переконання слідчого судді, підозрювана ОСОБА_5 спроможна:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, враховуючи, що згідно із ст. 12 КК України, обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку;

-продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

У п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні. Подібна орієнтація законодавців та правозастосувачів зустрічається й у міжнародному праві. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Отож, важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим. Тобто, чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Отже слідчим суддею встановлено ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.п. 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Кримінальні правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_5 до вищевказаного переліку не входить, а тому слідчий суддя може розглянути і інші види запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, згідно положень ч.4 ст.194 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.

Характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дають підстави вважати, що є також необхідність в покладені на останню обов`язку в період дії запобіжного заходу не заходити до мережі інтернет до російських соціальних мереж, з метою запобігання продовження вчинення підозрюваною вище вказаних правопорушень.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності до ст. 219 КПК України досудове розслідування може бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно з ч. 3 ст. 115 КПК України при обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку. Відповідно до ч. 5 ст. 115 КПК України, при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою.

Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як домашній арешт у повній мірі забезпечить дотримання підозрюваною процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, а тому, до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби у межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 392-393 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погодженого начальником Лиманського відділу Слов`янської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0002061, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, а саме з 21 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв., у межах строку досудового розслідування, тобто до 17 липня 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк дії ухвали суду такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого суді та суду;

2) не відлучатися з м. Покровськ Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

4) не залишати місце постійного проживання з 21 год. 00 хв. до 09 год. 00 хв. кожного дня;

5) здати на зберігання слідчому паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

6) не користуватися соціальними мережами «Одноклассники» та «Вконтакте».

7) утриматися від спілкування зі свідками і експертами у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали слідчого судді покласти на слідчого в ОВС СВ 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, але може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений і проголошений 30 травня 2023 року о 17 год. 15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1