Провадження № 1-кс/686/7209/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , перевіривши матеріали клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000230,

встановив:

23.08.2023 року прокурор Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 21.08.2023 р., під час проведення обшуку за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , у квартирі АДРЕСА_1 , було тимчасово вилучене, а саме на: картонні упакування від стартових пакетів операторів мобільного зв`язку «Vodofone» мобільний номер НОМЕР_1 , із пластиковою основою від сім-картки; «Life», мобільні номери НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ; «Київстар» із пластиковою основою та сім-карткою із зазначеними номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; не заповнені, частково заповнені та заповнені бланки протоколів про адміністративне правопорушення: АПР18 №694111, ВАБ №959892, ВАБ №961045, ВАБ №527888, АПР №479111, ВАБ №500319, ВАБ №500316 (2 примірники), АПР №694111, ВАБ №343118 (2 примірники), ВАБ №527886 (2 примірники); не заповнені, частково заповнені та заповнені бланки постанов про адміністративне правопорушення: ГАБ №153892, ГАБ №153898, ГАА №089981, ГАА №925795 (2 примірники), ГАБ №682691, ГАБ №682692, ГАБІ №222796, ГАА №086468, ГАА №289981, ГБВ №037682, ГБВ №037681, ГАБІ №222785, ГАБІ №222786, ГАБІ №222979, ГАБ №682681, ГАБ №682700 (2 примірники); оригінали адміністративних матеріалів, у яких наявні супровідні листи про скерування до Старокостянтинівського районного суду, а саме: щодо ОСОБА_5 від 26.08.2021 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП; щодо ОСОБА_6 від 16.12.2021 за ч. 1 ст. 187 КУпАП; щодо ОСОБА_6 від 03.12.2021 за ч.1 ст.187 КУпАП; щодо ОСОБА_7 від 15.12.2021 за ст. 51 КУпАП; щодо ОСОБА_7 від 15.12.2021 за ст. 51 КУпАП; щодо ОСОБА_7 від 15.12.2021 за ст. 51 КУпАП; щодо ОСОБА_7 від 15.12.2021 за ст. 51 КУпАП; щодо ОСОБА_7 від 15.12.2021 за ст. 51 КУпАП; щодо ОСОБА_8 від 11.11.2021 за ч.1 ст. 56 КУпАП; щодо ОСОБА_9 від 09.11.2021 за ч. 2 ст. 156 КУпАП; щодо ОСОБА_10 від 21.09.2011 за ч.1 ст. 187 КУпАП; щодо ОСОБА_6 від 22.11.2021 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП; щодо ОСОБА_11 від 16.12.2021 за ч.1 ст. 156 КУпАП; щодо ОСОБА_12 від 01.03.2021 за ч. 2 ст. 187 КУпАП; щодо ОСОБА_12 від 02.03.2021 за ч. 2 ст. 187 КУпАП; щодо ОСОБА_13 від 22.11.2021 за ч. 1 ст. 160 КУпАП; щодо ОСОБА_12 від 20.02.2021 за ч.2 ст. 187 КУпАП; щодо ОСОБА_14 від 25.02.2021 за ч.2 ст. 156 КУпАП; щодо ОСОБА_15 від 15.05.2021 за ст. 177 КУпАП; щодо ОСОБА_16 від 02.12.2021 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП; щодо ОСОБА_17 від 18.08.2021 за ч. 1 ст. 160 КУпАП; щодо ОСОБА_18 від 26.08.2021 за ч.1 ст. 160 КУпАП; щодо ОСОБА_19 від 14.09.2021 за ч. 2 ст. 156 КУпАП; щодо ОСОБА_20 від 15.06.2021 за ч.1 ст. 44-3 КУпАП; щодо ОСОБА_21 від 10.07.2021 за ч.1 ст. 160 КУпАП; щодо ОСОБА_6 від 22.07.2021 за ч. 1 ст. 187 КУпАП; щодо ОСОБА_6 від 22.07.2021 за ч. 1 ст. 187 КУпАП, а також аркуш паперу формату А-4 із таблицею, заповненою рукописним текстом барвником чорного кольору, яка розпочинається прізвище ОСОБА_22 та закінчується ОСОБА_23 .

Дослідивши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України, вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Вказаним вимогам закону подане прокурором клопотання не відповідає.

Так, у поданому клопотанні прокурор не аргументує достатнім чином, які підстави, мета та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна у вказаному кримінальному провадженні наявні, відсутнє обґрунтування, яке значення має майно, дозвіл на відшукання якого не було надано в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, та на яке просить накласти арешт прокурор, як речовий доказ та які обставини за допомогою цього доказу можливо довести у кримінальному провадженні № 0000230, а відтак, яка необхідність у накладенні арешту саме на це майно. В цьому контексті наявність постанови слідчого про визнання майна речовими доказами, в якій також відсутня аргументація щодо висвітлення ознак речових доказів, не є визначальним юридичним фактом для оцінки відповідності речей вимогам ст.98 КПК України. Зокрема, зі змісту поданого прокурором клопотання та долучених до нього документів не вбачається, яке значення вилучене майно має як речовий доказ для встановлення обставин у кримінальному провадженні, яке розслідується по факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.369-2 КК України, щодо вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_24 .

Не вбачається із матеріалів клопотання й та обставина, що вилучені в ході проведення вказаного обшуку речі та документи мають бути об`єктом будь-яких експертних досліджень (відсутні постанови про призначення експертиз). Зокрема, до клопотання слідчим долучено лише витяг з ЄРДР, ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, протокол обшуку, постанова про визнання речовими доказами, документами та визначення місця їх зберігання, інших документів, якими б слідчий міг обґрунтувати свої доводи, до клопотання долучено не було. Не зазначає прокурор у клопотанні, на чиє саме майно він просить накласти арешт (кому належали вилучені речі та документи), хоча мав би зазначити конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Не наведено у клопотанні прокурора й існування обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України. В мотивувальній частині клопотання прокурором зазначено, що є необхідність в арешті майна, з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування цим майном, однак в чому полягає ця необхідність, прокурор у клопотанні не зазначає.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Однак, матеріали поданого прокурором клопотання не містять контактних даних осіб, яким належить майно, на яке просить накласти арешт прокурор, що позбавляє слідчого суддю можливості повідомити вказаних осіб про час і місце розгляду справи у передбачений законом строк.

Вказані недоліки позбавляють слідчого суддю можливості вирішити питання про накладення арешту та мають бути усунуті прокурором, із зазначенням у розрізі кожного вилученого предмету його ознак речових доказів, визначених ст.98 КПК України, значення для кримінального провадження, мети накладення арешту, визначеної ст.170 КПК України, обставин, передбачених ч.3 ст.132 КПК України, та на чиє майно він просить накласти арешт, з долученням документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає поверненню ініціатору для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.171, 172 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання прокурора Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_2 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0000230, - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя