Справа № 474/541/23
Провадження № 1-кс/474/94/23
УХВАЛА

про самовідвід слідчого судді

29.05.23р. смт Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши матеріали клопотання дізнавачау кримінальному провадженні - дізнавачаСД Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенантаполіції ОСОБА_3 , погоджене прокуроркою у кримінальному провадженні - начальницеюВрадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному 14.04.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384КК України, про тимчасовий доступ до документів, -

встановив:

25.05.2023р. дізнавач у кримінальному провадженні - дізнавачСД Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області лейтенантполіції ОСОБА_3 (далі - дізнавач) звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокуроркою у кримінальному провадженні - начальницею Врадіївського відділу Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження, внесеного 14.04.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384КК України, в якому просить надати тимчасовий доступ до цивільної справи № 474/221/23 (провадження № 2/474/79/23) за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визначення місця проживання дитини біля батька, а також справи про адміністративне правопорушення № 474/192/23 (провадження № 3/474/84/23) щодо розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ№ 089969 від 23.02.2023р., складеного стосовно ОСОБА_6 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, які зберігаються у ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , надати можливість ознайомитись з ними, зробити їх копії, копії технічних записів судових засідання.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст. 135 КПК України повідомлений про час, дату та місце судового розгляду (телефонограма № 587 від 29.05.2023р.). Водночас 05.05.2023р. звернувся до суду із письмовою заявою, в якій просить вказане клопотання задовольнити, а розгляд проводити у його відсутність, оскільки через переведення відділу поліції на особливий режим роботи, у зв`язку з веденням в Україні воєнного стану, не має можливості брати участь у судовому засіданні.

З огляду на вказане вище причини неявки дізнавача в судове засідання є поважними, а тому вважаю доцільним розглянути клопотання за відсутності останнього.

Представник особи, у володінні якої знаходяться необхідні документи, будучи належним чином повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, на розгляд не з`явився, про причини неявки не повідомив, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 163 КПК України, не перешкоджає розгляду вказаного клопотання.

Перевірив надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідив докази по даних матеріалах, дійшов наступних висновків.

Під час судового розгляду слідчим суддею ОСОБА_1 заявлено усну заяву про самовідвід на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, так як кримінальнепровадження, внесене14.04.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384КК України, розпочате за заявою судді ОСОБА_1 , про що, зокрема, зазначено у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, а згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності таких підстав суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

При цьому у своїй практиці Європейський суд з прав людини розмежував суб`єктивний та об`єктивний підходи до безсторонності та вказав на можливість її перевірки різними способами.

Так, рішенням у справі П`єрсак проти Бельгії (Piersack v. Belgium) від 1 жовтня 1982 року, п. 30) зазначено, що, не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У цьому контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу. Будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Правосуддя повинне не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (справа Де Куббер проти Бельгії (De Cubber v. Belgium), рішення від 26.10.1984р., п. 26).

Аналогічні висновки містяться і в рішенні Вищої ради правосуддя (друга дисциплінарна палата) № 1141/2дп/15-18 від 16.04.2018р., за результатами розгляду дисциплінарної справи щодо судді за скаргою, в якій скаржник вважав ухвали про задоволення заяв про самовідвід, незаконними, безпідставними, без обґрунтувань та посилань на докази, чи встановлення інших обставин у судовому засіданні наявністю обставин. В цьому рішенні Вища рада правосуддя встановила, що суддями подано заяви про самовідвід від вирішення справи які ухвалою суду задоволені, та що вказана ухвала про задоволення самовідводу вмотивована наявністю обставин, що можуть викликати сумнів у неупередженості судді при вирішенні справи, оскільки скаржник у мережі Інтернет розповсюджував щодо головуючого та членів колегії суддів недостовірну та образливу інформацію, зокрема, щодо переслідування суддею всіх справ позивача, щодо втручання у роботу автоматизованої системи документообігу щодо готовності прийняття свавільних рішень, та іншу негативну інформацію, та за результатами розгляду скарги прийшла до висновку, що встановлені під час дослідження обставини не свідчать про порушення правил самовідводу, та з огляду на вищенаведену практику ЄСПЛ, відмовила у притягнення до дисциплінарної відповідальності суддів.

Згідно п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19.05.2006р., схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН від 27.07.2006р. за № 2006/23, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема у випадку, коли у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

Відповідно рекомендацій у Висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських суддів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів від 01.01.2001р. (далі - Висновок № 1) в частині виключення найменшої підозри в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть, якщо насправді такої зацікавленості немає.

Так, у п. 12 Висновку № 1 передбачено, що незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але й з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, затверджених ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013р., суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р., ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997р. (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у рішенні по справі Білуха проти України (заява № 33949/02) від 09.11.2006р. встановив порушення п. 1 ст. 6 Конвенції, навівши наступні мотиви (пункти 47-55 рішення).

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справі Фей проти Австрії (Feyv.Austria) від 24.02.1993р., пп. 27, 28, 30; рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії від 28.10.1998р. (Wettstein v. Switzerland) п. 42).

У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі Пуллар проти Сполученого Королівства (Pullar v. UnitedKingdom), від 10.06.1996р., п. 38).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Стосовно об`єктивного критерію означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі Ферантелі та Сантанжело проти Італії (FerrantelliandSantangelov.Italy), від .07.08.1996р., п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться (рішення у справі Де Куббер проти Бельгії (DeCubber v. Belgium), від 26.10.1984р., п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі Ветштайн проти Швейцарії (Wettstein v.Switzerland) та рішення у справі Кастілло Альгар проти Іспанії (CastilloAlgarv.Spain), від 28.10.1998р., п.45).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Салов проти України (заява № 65518/01) від 06.09.2005р., надаючи тлумачення поняттю неупередженість суду, в сенсі статті 6 Конвенції, наголосив, що така неупередженість має визначатися суб`єктивною оцінкою, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивною оцінкою - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які законні сумніви з цього приводу. У межах об`єктивної оцінки має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо неупередженості суддів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення (п. 81).

Частиною 1 ст. 81 КПК України визначено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Таким чином заява про самовідвід слідчого судді ОСОБА_1 підлягає передачі до канцелярії Врадіївського районного суду Миколаївської області для визначення судді для розгляду самовідводу слідчого судді в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Керуючись ст.ст. 75, 80, 81, 369-372 КПК України, суд, -

постановив:

Заяву слідчого судді ОСОБА_1 про самовідвід від участі у кримінальному провадженні, внесеному 14.04.2023р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 384КК України, передати до канцелярії Врадіївського районного суду Миколаївської області для визначення судді для розгляду самовідводу слідчого судді в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1