Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К

Іменем України

19 червня 2023 року смт. Романів

Романівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , з участю секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Коваленки Любарського району Житомирської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , із базовою середньою освітою, проживаючого без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, не працюючого, раніше судимого -

- 10 серпня 2009 року Любарським районним судом Житомирської області за частиною 1 статті 296 Кримінального кодексу України (далі КК України) до 4 місяців арешту:

- 09 лютого 2010 року Любарським районним судом Житомирської області за частиною 3 статті 185 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки; відповідно до постанови Любарського районного суду Житомирської області від 27 січня 2011 року звільнення від відбування скасовано та направлено засудженого для відбування покарання згідно вироку;

- 22 листопада 2016 року Любарським районним судом за Житомирської області за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 05 жовтня 2017 року Любарським районним судом за Житомирської області за частиною 3 статті 185 КК України з врахуванням положень частини 4 статті 70 КК України до 3 років і 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 статті 185 та статтею 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_6 після звільнення з місць позбавлення волі, ніде не працюючи, зловживаючи спиртними напоями, не маючи власного житла, проживаючи без реєстраціїв домогосподарстві своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АДРЕСА_2 , систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до останньої.

Під час спільного проживання зі співмешканкою, в період з 10.03.2021 по 15.05.2021, ОСОБА_6 , своєю свідомою поведінкою, з використанням власної переваги, умисно, систематично вчиняв щодо неї психологічне та фізичне насильство, тобто здійснював систематично словесні образи, погрози, приниження, залякування, що призвело до психологічних страждань ОСОБА_5 .

Вказані дії ОСОБА_6 , виражались у систематичному висловлюванні в адресу своєї співмешканки, слів нецензурної лексики тощо. Такі дії ОСОБА_6 , завдають потерпілій психологічних страждань, які виражаються в приниженні честі та гідності ОСОБА_5 .

Так, 10.03.2021 близько 19 години, 11.03.2021 близько 17 години, 13.03.2021 близько 20 години, 14.03.2021 близько 22 години, 15.03.2021 близько 21 години 30 хвилин, 16.03.2021 близько 21 години, 17.03.2021 близько 12 години, 18.03.2021 близько 16 години, 20.03.2021 близько 19 години, 21.03.2021 близько 18 години, 22.03.2021 близько 18 години 30 хвилин та 23.03.2021 близько 12 години ОСОБА_6 , за місцем свого проживання, безпричинно, висловлювався в адресу своєї співмешканки нецензурною лексикою. За вказані дії, постановою Любарського районного суду від 13.04.2021 ОСОБА_6 , визнано винним за частиною 1 статті 173-2 КУпАП за вчинення психологічного насильства в сім`ї та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 170 (сто сімдесят) гривень. 19.03.2021 ОСОБА_6 , дільничним інспектором сектору превенції капітаном поліції ОСОБА_8 , винесено терміновий заборонний припис, щодо заборони в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою, а саме з ОСОБА_5 .

Не припиняючи своїх злочинних дій, 15.05.2021 близько 18 години, ОСОБА_6 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї, усвідомлюючи свою перевагу у фізичному розвитку, діючи умисно та з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття в сім`ї, на ґрунті неприязних відносин, знову вчинив щодо своєї співмешканки дії психологічного насильства, що виразились в словесних образах нецензурною лайкою та демонстрації своєї фізичної переваги, чим завдав шкоду психічному здоров`ю потерпілої.

Такими діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 126-1 КК України.

23.01.2022 близько 13 години ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, розбивши скло у вікні біля дверей веранди, через дане вікно із середини відкрив вхіднідвері та проник всередину житлового будинку за адресою АДРЕСА_3 де в одній із кімнат даного будинку із шафи таємно викрав належні ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 15 000 грн.

З викраденим грошима ОСОБА_6 , залишив вказане домогосподарство та розпорядився коштами на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 15 000 грн.

Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковано за частиною 3 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Окрім того, ОСОБА_6 , будучи судимим за вчинення злочинів проти власності судимість за які у визначеному законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення не став та повторно, в умовах воєнного стану вчинив новий злочин проти власності за наступних обставин:

ОСОБА_6 20.02.2023 перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи про введений на території України воєнний стан, вирішив здійснити крадіжку чужого майна з домогосподарства ОСОБА_10 , що по АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_6 близько 18 години 00 хвилин 20.02.2023 прибув на територію домогосподарства по АДРЕСА_4 . Перебуваючи на території вказаного домогосподарства, переконавшись у відсутності власника та інших сторонніх осіб, які могли завадити вчиненню злочину, в цей же час, ОСОБА_6 за допомогою фізичної сили рук, відчинив кватирку віконного отвору, через яку проник у середину будинку по АДРЕСА_4 звідки умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану викрав: дві тканеві накидки на стільці, сірого кольору, загальною вартістю 320,56 гривень; DVD програвач марки «LG», вартістю 613,33 гривень; плиту пічного опалення розміром 70X40 см, вартістю 797,67 грн.; два колісники пічного опалення, загальною вартістю 666,66 грн.

З викраденим майном ОСОБА_6 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим на власний розсуд, заподіявши власнику ОСОБА_10 матеріальної шкоди на загальну суму 2 398,22 грн.

Такі дії ОСОБА_6 кваліфіковано за частиною 4 статті 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 за пред`явленим йому обвинуваченням винуватим себе визнав повністю та погодився з правовою кваліфікацією, не оспорив обставин, викладених в обвинувальних актах, щодо часу, місця, обставин, способу вчинення правопорушень.

Крім визнавальних показань ОСОБА_6 його винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема по епізоду домашнього насильства щодо ОСОБА_5 судом досліджено:

- витяг з ЄРДР з якого слідує, що 18 травня 2021 року до реєстру внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення систематичного насильства з боку ОСОБА_6 по відношенню до ОСОБА_5 ;

- протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 18.05.2021 року, відповідно до якого ОСОБА_5 просить прийняти міри до ОСОБА_6 , який 15 травня 2023 року вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, при цьому повідомила, що таке відбувається систематично;

- копію постанови судді Любарського районного суду Житомирської області від 13 квітня 2021 року відповідно до якої ОСОБА_6 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 173-2 КУпАП, за вчинення 10, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 22, та 23 березня 2021 року домашнього насильства психологічного характеру відносно співмешканки ОСОБА_5 ;

- термінові заборонні приписи від 19 березня 2021 року, з гідно яких ОСОБА_6 було заборонено у будь-який спосіб контактувати з потерпілою ОСОБА_5 в період з 19 березня 2021 року по 05 квітня 2021 року;

- довідка-характеристика № 150 від 20.05.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_6 постійно проживає в с. Филинці без реєстрації, проживає разом із співмешканкою ОСОБА_5 , дебоширить в сім`ї.

Потерпіла ОСОБА_5 в ході судового розгляду підтвердила факти домашнього насильства щодо неї з боку ОСОБА_6 та вказала, що причиною цього є факти вживання ОСОБА_6 алкогольних напоїв.

По епізоду крадіжки грошей у ОСОБА_9 винуватість ОСОБА_6 доводиться наступними доказами.

Із витягу з ЄРДР слідує, що 24 січня 2022 року до реєстру внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 185 КК України, та зазначено, що в період часу з 12 години по 13 годину 23 січня 2022 року невідома особа, шляхом пошкодження вікна, проникла до будинку АДРЕСА_3 , звідки таємно викрала належні ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 15000 грн.

Із протоколу від 23 січня 2022 року прийняття заяви від ОСОБА_9 вбачається, що останній повідомив про крадіжку в цей день з його будинку грошей в сумі 15000 грн.

Протоколом огляду домогосподарства будинку АДРЕСА_3 від 23 січня 2022 року з ілюстративною таблицею до нього, зафіксовано обстановку на місці вчинення крадіжки.

Згідно протоколу огляду домогосподарства будинку АДРЕСА_2 від 25 січня 2022 року з ілюстративними таблицями до нього, ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції: грошові кошти в сумі 10000 грн, купюрами номіналом в 1 тисячу гривень, які викрав з будинку ОСОБА_9 ; набір каструль в коробці, піну для гоління, набір скляних стопок, дві пари чоловічих шкарпеток, крем-фарбу для взуття та п`ять пачок сірників, які придбав за викрадені гроші; та резинове взуття, в якому був взутий під час вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку експерта СЕ-19/106-22/1250-БД від 31.03.2022 року за наслідками проведення судово-одорологічної експертизи встановлено, що на вилучених 25 січня 2022 року грошових коштах купюрах АЕ 0900715, АБ 2881903, АГ 6230686, АЄ 2759186, АА 0060237, АГ 4897619, АЄ 2759187, АД 0204477, АА 8474779 та БА 0767996 наявні запахові сліди потерпілого ОСОБА_9 , порівняльні запахові сліди якого були вилучені на марлевий тампон.

В ході проведення слідчого експерименту (протокол від 16 лютого 2022 року із ілюстративною таблицею) ОСОБА_6 на місці показав, як саме проникав у будинок ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 та де виявив гроші, які викрав.

По епізоду крадіжки майна ОСОБА_10 винуватість ОСОБА_6 доводиться наступними доказами.

Із витягу з ЄРДР слідує, що 22 лютого 2023 року до реєстру внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, та зазначено, що в період часу з 20 лютого 2023 року по 10 годин 22 лютого 2023 року невідома особа, шляхом пошкодження віконної рами, проникла до будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрала належне ОСОБА_10 майно.

Із протоколу від 22 лютого 2023 року прийняття заяви від ОСОБА_10 вбачається, що остання повідомила про крадіжку з її будинку майна двох ковриків, DVD-програвача, плити з грубки та двох колосників.

Протоколом огляду домогосподарства будинку АДРЕСА_4 від 22 лютого 2023 року з ілюстративною таблицею до нього, зафіксовано обстановку на місці вчинення крадіжки.

Згідно протоколу огляду домогосподарства будинку АДРЕСА_2 від 22 лютого 2023 року з ілюстративними таблицями до нього, ОСОБА_6 добровільно видав працівникам поліції: дві накидки на крісла, DVD програвач LG, плиту на дві конфорки та два колосники.

В ході проведення слідчого експерименту (протокол від 01 березня 2023 року із ілюстративною таблицею) ОСОБА_6 на місці показав, як саме проникав у будинок ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 та де виявив майно, яке викрав.

Висновками судово-товарознавчих експертиз встановлено, що вартість викраденого майна станом на 22 лютого 2023 року становить: DVD ресивера марки LG 613, 33 грн.; двох колосників 666,66 грн.; пічної плити на дві конфорки 797,67 грн.; чохла (накидки) на крісло 162,78 грн.; чохла (накидки) на крісло 157,78 грн.;

З урахуванням викладеного, дослідивши в ході судового розгляду всі докази, давши їм оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, суд приходить до переконання, що вони об`єктивно поєднуються між собою, є логічними і послідовними, узгоджуються між собою та поза розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень.

При цьому, суд вважає вірною кваліфікацію дій ОСОБА_6 за частиною 3 статті 185 КК України (по факту крадіжки грошей у ОСОБА_9 ), як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло, та за частиною 4 статті 185 КК України (по факту крадіжки майна ОСОБА_10 ), як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у житло.

З урахуванням ж того, що стороною обвинувачення не доведено фактів вчинення ОСОБА_6 систематичного фізичного та економічного насильства відносно ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для кваліфікації його дій, які проявилися у домашньому насильстві, за ознаками систематичності вчинення такого насильства (фізичного та економічного).

Суд вважає правильною кваліфікацію дій ОСОБА_6 за статтею 126-1КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних або близьких відносинах, що призводить до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Суд враховує вимоги статті 65 КК України щодо призначення судом покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також з урахуванням того, що особі має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Так, судом враховується, що кримінальні правопорушення вчиненні ОСОБА_6 є тяжкими злочинами (частини 3, 4 статті 185 КК України) та нетяжким злочином (стаття 126-1 КК України).

Обвинувачений перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю.

Згідно висновків судово-психіатричних експертиз № 61-2022 від 22 лютого 2022 року та № 115-2023 від 06 березня 2023 року обвинувачений ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованих йому діянь, виявляв клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями, стан компенсації. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 під час вчинення інкримінованого йому діяння тимчасовим розладом психічної діяльності (алкогольним психозом, реактивним станом - патологічне сп`яніння, патологічний афект), недоумством, або іншим хворобливим станом психіки, який би позбавляв його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними не страждав. На даний час ОСОБА_6 виявляє клінічні ознаки розладу особистості та поведінки внаслідок зловживання алкогольними напоями, стан компенсації, що відповідає шифру F 10.71МКХ- 10. Здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 по своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру.

З приводу обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, судом враховується наступне.

Частиною 4 статті 67 КК України визначено, що якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Тому, враховуючи, що дії ОСОБА_6 по епізодам крадіжок майна кваліфіковано в тому числі і за ознакою повторності, відсутні підстави для визнання рецидиву злочину (який по своїй суті є різновидом повторності) обставиною, яка обтяжує покарання за ці правопорушення.

Разом з тим, враховуючи положення пункту 19 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 04.06.2010 року « Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», суд приходить до переконання, що при призначенні ОСОБА_6 покарання за статтею 126-1 КК України рецидив злочинів слід врахувати як обставину, що обтяжує його покарання за цей злочин.

З урахуванням того, що в ході судового провадження обвинувачений визнав свою вину у вчиненні правопорушень, активно співпрацював з органами досудового розслідування на стадії досудового розслідування, критично оцінює свої вчинки, суд приходить до переконання про наявність обставини, що пом`якшує його покарання - щире каяття та сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

З урахуванням особи обвинуваченого, тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, наявності обставини, що пом`якшує покарання та обтяжуючої покарання за статтею 126-1 КК України обставини, позиції потерпілих та прокурора, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій частин 3 та 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, та за статтею 126-1 КК України у виді обмеження волі ближче до мінімального розміру. Саме таке покарання на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.

При цьому, судом враховується, що ОСОБА_6 вчинив кілька кримінальних правопорушень, тому остаточне покарання йому слід призначити з урахуванням положень частини 1 статті 70 КК України шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим.

Згідно досудової доповіді ризик вчинення ОСОБА_6 повторних правопорушень та ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як дуже високий, тому орган пробації вважає, що його виправлення без позбавлення чи обмеження волі неможливе.

Обвинувачений ОСОБА_6 неодружений, проте проживає без реєстрації шлюбу з ОСОБА_5 , має на утриманні двох неповнолітніх дітей, проте у свідоцтвах про їх народження відомості про батька записані за заявою матері, офіційно непрацевлаштований, стабільного джерела доходу не має, суму завданих кримінальними правопорушеннями збитків не відшкодував, а зменшення такої суми відбулось за рахунок вилучення викраденого майна та частини грошей працівниками поліції, раніше звільнявся судом від відбування покарання з випробуванням, довіру суду не виправдав, після відбування покарання належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і знову вчинив кримінальні правопорушення, в тому числі проти власності, тому суд не знаходить підстав для застосування щодо нього положень статей 75, 76 КК України та приходить до переконання, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Долю визнаних речовими доказами речей слід вирішити згідно вимог статті 100 КПК України.

В силу вимог статті 174 КПК України арешт, накладений на майно, яке є речовими доказами, підлягає скасуванню.

В ході кримінального провадження ОСОБА_6 23 березня 2023 року було затримано у зв`язку з обранням щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також було продовжено даний запобіжний захід, в тому числі і у в зв`язку з існування ризику переховування від суду. Судом враховується, що ризик, який був встановлений при обрані щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою та при продовженні строку його дії не зменшився, та не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відпала необхідність у раніше обраному запобіжному заході у виді тримання під вартою.

При цьому, строк попереднього ув`язнення підлягає зарахуванню до відбутого строку призначеного ОСОБА_6 покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 174, 370-371, 373-374, 376-377 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами 3, 4 статті 185, статтею 126-1 КК України та призначити йому покарання:

за частиною 4 статті 185 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

за частиною 3 статті 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

з статтею 126-1 КК України 1 (один) рік 6 (шість) місяців обмеження волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування призначеного ОСОБА_6 покарання слід рахувати з моменту набрання вироком суду законної сили, зарахувавши у відповідності до частини 5 статті 72 КК України в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 23 березня 2023 року по день набрання вироком законної сили, із розрахунку день за день.

Дію обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою продовжити до набрання вироком законної сили, але не більше 60 днів з дня його ухвалення.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів кошти в сумі 9490 (дев`ять тисяч чотириста дев`яносто) гривень 43 копійки.

Після набрання вироком законної долю речових доказів вирішити наступним чином:

- дві накидки на крісла сірого кольору, DVD програвач LG, верхню частину плити на дві конфорки та два колісники до плити, які поміщені до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області - повернути потерпілій ОСОБА_10 ;

- грошові кошти у сумі 10 000 грн. купюрами по одній тисячі гривень, які передано на зберігання потерпілому залишити ОСОБА_9 ;

- резинові черевики, які поміщені до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області - повернути ОСОБА_6 ;

- набір каструль у коробці торгової марки «EDENBERG», який складається із чотирьох каструль, піну для гоління торгової марки «ARKO men» об`ємом 200 мл., набір скляних стопок об`ємом 50 мл. шість штук у коробці торгової марки «Farglass», одну пару шкарпеток чоловічих махрових чорного кольору торгової марки «Житомир», одну пару шкарпеток чоловічих махрових сірого кольору торгової марки «Житомир», крем фарбу для взуття об`ємом 60 мл. чорного кольору торгової марки «ACURA» та п`ять пачок сірників виробника ТОВ «Українська сірникова фабрика», які поміщені до кімнати зберігання речових доказів Відділення поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області конфіскувати.

Арешт, що накладений на зазначені речові докази відповідно до ухвал слідчого судді Любарського районного суду Житомирської області від 28 січня 2022 року та 24 лютого 2023 року скасувати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляції, яка подається протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_6 протягом цього ж строку з моменту отримання копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1