Провадження № 1-кп/243/495/2023
Справа № 243/776/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу голови суду № 29 «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10.05.2022 року» кримінальне провадження № 0000424 від 11.06.2022 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ланчин, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, громадянин України, інспектора прикордонної служби 2 категорії водія інженерно-позиційного відділення дванадцятої прикордонної застави третьої прикордонної комендатури, солдата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року № 2119-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22 травня 2022 року № 2263-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 серпня 2022 року № 2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16.11.2022 № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 року строком на 90 діб.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»,

ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Водночас, ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Відповідно до ст. 28 Статуту, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також в забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтями 29, 31 Статуту також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Статтею 32 Статуту також передбачено, що капітани за своїми військовим званням є начальниками для військовослужбовців рядового, молодшого і старшого сержантського і старшинського складу.

Згідно витягу з наказу №241-ОС від 11.04.2022 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдата ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б).

Згідно витягу з наказу №641-ОС від 26.08.2021 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , майора ОСОБА_6 призначено на посаду начальника відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б).

Таким чином, начальник відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 майор ОСОБА_6 по відношенню до військовослужбовця інспектора прикордонної служби 1 категорії 2 групи інспекторів прикордонної служби відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б) солдата ОСОБА_5 був прямим начальником за своїм службовим становищем та начальником за військовим званням, а останній підлеглим майору ОСОБА_6 .

Поряд із цим, статтею 35 Статуту, серед іншого, передбачено, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості, наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Згідно ст. 36 Статуту, командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

Стаття 37 Статуту визначає, що військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його, військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання.

Крім того, Статутом визначений зміст військової присяги, згідно якого кожний військовослужбовець, вступаючи на військову службу урочисто присягає Українському народові завжди бути йому вірним і відданим, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну таємницю, а також присягає виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників та ніколи не зраджувати Українському народові.

Згідно ст.ст. 6, 11, 16, 127, 128 Статуту, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України також передбачено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний знати й сумлінно виконувати вимоги цього Статуту, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Під наказом у ст. 401 КК України розуміється одна із форм реалізації владних функцій, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимога начальника про вчинення або невчинення підлеглим (групою підлеглих) певних дій по службі. В контексті ст. 402 КК України під наказом розуміється також пряма вимога у вигляді розпорядження, вказівки, команди тощо.

Особа, яка одержала законний наказ, зобов`язана його виконати. За своєю юридичною природою виконання законного наказу - це виконання особою свого юридичного (службового) обов`язку. Наказ або розпорядження є законними, якщо вони віддані відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина.

В свою чергу, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку, проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 30.12.2022 №1020-ОС призначено солдата ОСОБА_5 призначено на посаду інспектора прикордонної служби 2 категорії водія інженерно-позиційного відділення дванадцятої прикордонної застави третьої прикордонної комендатури.

Згідно до бойового розпорядження начальника 3 ПРИКЗ імені Героя України полковника АДРЕСА_3 №БР 842 (гриф), першому заступнику начальника загону - начальнику штабу, до 20.05.2022 року у відповідності до вимог БР командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 10.05.2022 №337 (гриф)/ ОКП направити до КСП ВПС «Золоте» в район Святогірськ та передати в оперативне підпорядкування командира 81 ОМБр ІПС 1 категорії 2 групи ІПС ВПС Золоте солдата ОСОБА_7 .

08.06.2022 солдат ОСОБА_5 разом з іншими військовослужбовцями відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б), перебували у АДРЕСА_4 , біля АДРЕСА_5 де йому та іншим військовослужбовцям близько 14 год. 29 хв. 08.06.2022 доводився усний наказ начальником відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 майором ОСОБА_6 , відповідно до бойового розпорядження, №БР842 (гриф) із завданням висунутися для виконання бойового завдання з метою недопущення просування противника в межах ділянки відповідальності взводно-опорного пункту Монах, висунутися на пост спостереження Лісник із завданням ведення спостереження за суміжною стороною, в разі виявлення противника здійснювати негайну доповідь та по мірі можливості його знищувати, зв`язок підтримувати по каналах зв`язку, у разі артилерійських обстрілів здійснювати укриття у місцях для укриття, час несення служби 2 доби, час вибуття на позицію 17:00 08.06.2022.

Отримавши зазначений наказ прямого начальника - солдат ОСОБА_5 , відкрито відмовився виконувати покладені на нього обов`язки військової служби.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, не заперечував проти розгляду справи в порядку, визначеному ч. 3 ст. 349 КПК України та вказав, що він 08 червня 2022 року, перебуваючи у АДРЕСА_4 , відмовився виконати усний наказ начальника відділу прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_6 про те, щоб висунутися для виконання бойового завдання на пост спостереження із відповідним завданням, розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в скоєному кримінальному правопорушення, його показання повністю відповідають сутності пред`явленого обвинувачення, суд, за клопотанням обвинуваченого та згодою інших учасників судового розгляду, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не заперечуються, обмежившись показаннями обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінальної справи, що характеризують його особу.

З урахуванням викладеного суд приходить до переконання про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при встановлених судом обставинах доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який належить до тяжких злочинів, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого, а також дані про особу обвинуваченого.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Дані про особистість обвинуваченого ОСОБА_5 свідчать про те, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, не перебуває на обліку у спеціальних медичних закладах.

Згідно виписки з картки хворого № 12272 та довідки № ЦС 1446/23 від 08.05.2023 року вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 має ВІЛ інфекцію 4 клінічної стадії, двобічну пневмонію, імуносупресію у тяжкій стадії.

Отже, враховуючи низку обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 та істотно впливають на прийняття рішення про обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, щире каяття, беззастережне визнання своєї винуватості, безпосередньої участі у військових діях під час захисту незалежності України, відсутність заподіяної кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди, беручи до уваги важкий стан здоров`я обвинуваченого та відсутність обставин, передбачених ст.67 КК України, що обтяжують покарання та інші обставини, що його характеризують, суд вважає за можливе при призначенні покарання за вчинений злочин, передбачений ч.4 ст.402 КК України, застосувати норми ст.69 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки. Відповідно до ст.60 КК України замінити призначене покарання у вигляді двох років позбавлення волі на покарання у виді арешту на гауптвахті строком на 4 (чотири) місяці.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у виді арешту на строк 4 місяці, беручи до уваги, що Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20.02.2023 року до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів до 20 квітня 2023 року та ухвалою Слов`янського міськрайонного суду від 05.05.2023 року було продовжено строк тримання під вартою в умовах гаупвахти до 03.07.2023 року суд вважає за необхідним скасувати запобіжний захід у виді «тримання під вартою» із триманням на гауптвахті відносно ОСОБА_5 , оскільки останній фактично відбув покарання в умовах гаупвахти під час досудового розслідування та судового розгляду.

У відповідності до ч.1 ст. 377 КПК України « Якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання».

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. 368-376 КПК України, суд-

ухвалив :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України та призначити йому покарання із застосуванням положень ст.ст. 60, ч.1 ст.69 КК України у виді арешту на гауптвахті на строк 4 (чотири) місяці.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання, у відповідності до ст. 72 ч.5 КК України, строк попереднього ув`язнення за період з 20 лютого 2023 року до моменту постановлення вироку, тобто до 23 червня 2023 року, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення дорівнює 1 дню тримання на гауптвахті.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_5 , скасувати, звільнити ОСОБА_5 з під варти негайно.

Речові докази по справі:

- флеш-накопичувач «micro SD Apacer 16 Gb» зберігати в матеріалах провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1