Справа № 761/1568/23
Провадження № 1-кс/761/2398/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві заяву судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді скарги адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на рішення слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000375 (справа №761/1568/23)

ВСТАНОВИВ

В провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла заява судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді скарги адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на рішення слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000375 (справа №761/1568/23).

Свою заяву про самовідвід суддя обґрунтовує тим, що суддя ОСОБА_3 тривалий час, а саме з 1994 по 2007 роки працював в органах прокуратури Донецької області, у той же період у прокуратурі Донецької області працював ОСОБА_6 , з яким суддя ОСОБА_3 мав товариські стосунки.

Вказана обставина, на думку судді ОСОБА_3 може бути підґрунтям сумнівів щодо його неупередженості під час розгляду скарги, у зв`язку з чим суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід.

Суддя ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився у своїй заяві зазначив, що просить здійснювати розгляд заяви про самовідвід без його участі.

Інші учасники в судове засідання не з`явились будучи належним чином повідомлені.

Дослідивши заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід та проаналізувавши викладені в ній обставини, а також вивчивши матеріали судової справи № 761/1568/23, приходжу до наступного висновку.

Так, статтею 75 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01 березня 2012 року).

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України під кримінальним провадженням слід розуміти досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, в п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Наведені у заяві судді ОСОБА_3 про самовідвід обставини не можна визнати такими, що виключають можливість його участі у розгляді скарги адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на рішення слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000375 (справа №761/1568/23), оскільки вона не містить ознак жодної з обставин, передбачених статтями 75 та 76 КПК України.

При цьому, суть заявленого самовідводу, зводиться до припущень слідчого судді з приводу того, що у період 1994 по 2007 роки працював в органах прокуратури Донецької області, у той же період у прокуратурі Донецької області працював ОСОБА_6 , з яким суддя ОСОБА_3 мав товариські стосунки, вказана обставина, на думку судді ОСОБА_3 може викликати обґрунтований сумнів у сторін кримінального провадження щодо неупередженості під час розгляду скарги адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на рішення слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000375 (справа №761/1568/23).

Такого роду твердження у будь-якому випадку саме по собі не може слугувати достатньою підставою для самовідводу слідчого судді, оскільки не вказує на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості судді ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що заява судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді скарги адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на рішення слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000375 (справа №761/1568/23) задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 75, 80-81, 376, 532 КПК України, суддя

УХВАЛИВ

Відмовити у задоволенні заяви слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді скарги адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на рішення слідчого ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000375 (справа №761/1568/23).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8