Справа № 463/3113/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/648/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Старший детектив Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова про накладення арешту на майно (з метою позбавлення його власників права відчуження, розпорядження та користування ним), яке вилучене під час проведення обшуку в нежитловому приміщенні (телятник 2-х рядний) що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- 7 (сім) палетів з консервами вагою по 400 г в кількості 4803 шт., та з консервами вагою 160 г в кількості 15552 шт.;

- 285 (двісті вісімдесят п`ять) палетів та біг-бегів з речами, одягом різного асортименту, засобами гігієни, памперсами, постільною білизною, продуктами харчування та дитячими іграшками;

- 4 (чотири) дерев`яних ящиків з одягом різного асортименту.

Крім того, з метою позбавлення його власників права відчуження, розпорядження та користування майном накласти арешт на не житлове приміщення (телятник 2-х рядний) площею 723,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21), яке належить на праві власності громадянину України ОСОБА_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 та фактично використовується громадянином України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Зберігання майна, а саме: 7 (сім) палетів з консервами вагою по 400 г в кількості 4803 шт., та з консервами вагою 160 г в кількості 15552шт.; 285 (двісті вісімдесят п`ять) палетів та біг-бегів з речами, одягом різного асортименту, засобами гігієни, памперсами, постільною білизною, продуктами харчування та дитячими іграшками; 4 (чотири) дерев`яних ящиків з одягом різного асортименту визначити в не житловому приміщенні (телятник 2-х рядний) площею 723,6кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21).

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2023 року клопотання старшого детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ ОСОБА_11 , у кримінальному провадженні №0000031 від 04.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України клопотання задоволено частково.

Накладено арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку в нежитловому приміщенні (телятник 2-х рядний) що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

- 7 (сім) палетів з консервами вагою по 400 г в кількості 4803 шт., та з консервами вагою 160 г в кількості 15552 шт.;

- 285 (двісті вісімдесят п`ять) палетів та біг-бегів з речами, одягом різного асортименту, засобами гігієни, памперсами, постільною білизною, продуктами харчування та дитячими іграшками;

- 4 (чотири) дерев`яних ящиків з одягом різного асортименту.

Накладено арешт на не житлове приміщення (телятник 2-х рядний) площею 723,6 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 21), яке належить на праві власності громадянину України ОСОБА_8 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 та фактично використовується громадянином України ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що встановлених в ході досудового розслідування обставин, згадане вище майно відповідає ознакам речових доказів, визначеним у статті 98 КПК України.

Разом з тим, щодо вимоги про визначення місця зберігання майна слідчий суддя мотивував тим, що відповідно до ч.2 ст.100 КПК України зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, отже, визначення місця зберігання речових доказів не належить до компетенції слідчого судді.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник власника майна ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10.05.2023 року, оскаржувану ухвалу скасувати; постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на нежитлове приміщення.

Щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що розгляд клопотання про арешт майна здійснено слідчим суддею без будь-якого інформування власника майна. Про постановлення оскаржуваної ухвали стало відомо 24.05.2023 року за наслідками отримання її копії у відповідь на адвокатський запит. Стверджує, що вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження та наявність підстав для поновлення строку.

Вважає, що дана ухвала в частині арешту нежитлового приміщення незаконна та необґрунтована, а тому така, що підлягає скасуванню.

Звертає увагу, що в обґрунтування клопотання про накладення арешту детективом за погодженням з прокурором наведено доводи про порушення законодавства, яке регулює переміщення гуманітарної допомоги. При цьому основним аргументом в якості доказу щодо наявності в діяннях невстановлених осіб складу кримінального правопорушення зазначено відсутність відомостей щодо отримувачів гуманітарної допомоги в с. Убині на офіційному веб-сайті «Єдиний реєстр отримувачів гуманітарної допомоги». Вважає, що інші докази незаконного переміщення та/або відчуження гуманітарної допомоги матеріали клопотання не містять.

Зазначає, що слідчим, який звернувся із клопотанням про арешт приміщення, не доведено належними та допустимими доказами, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості.

Стверджує, що в основу мотивації оскаржуваної ухвали слідчим суддею покладено формальні висновки; слідчим суддею не враховано відсутність підстав для накладення арешту на приміщення, не зазначено за якими ознаками арештоване майно відповідає визначеним положенням КПК України критеріям тощо.

Вважає, що в порушення вимог ст.ст. 370, 372 КПК України оскаржувана ухвала слідчого судді не містить правового неврахування доказів правомірності права власності скаржника, правового обґрунтування відповідності приміщення ознакам речових доказів у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді, виступ представника власника майна ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, виступ прокурора ОСОБА_6 , який заперечив таку та просив судове рішення залишити без змін, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарги не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи представника власника майна адвоката ОСОБА_7 щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2023 року, тому апеляційний суд вважає, що строк апелянтом пропущено з поважних причин і такий слід поновити.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і мотивованим. Законним є рішення, постановлене компетентним судом згідно норм матеріального права із дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно з вимогами ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Колегія суддів вважає, що при постановленні оскаржуваної ухвали, слідчим суддею дотримані вказані вимоги кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів справи, відділом детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000031 від 04.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, в ході якого встановлено, що група невстановлених осіб на території Львівської області, здійснюють протиправну діяльність пов`язану з ухиленням від сплати податків, зборів (обов`язкових) платежів, що в ходять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку. Так вказана група невстановлених осіб, перебуваючи в змові з працівниками митниці, без сплати відповідних митних платежів організували, систематичне ввезення товарів народного вжитку іноземного походження (в тому числі китайського) з Республіки Польщі через митний кордон України, здійснюючи свою діяльність законспіровано, змінюючи під час завезення вантажу транспортні засоби, що призводить до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями виявлено, що невстановлені особи, у своїй незаконній діяльності без сплати відповідних митних платежів організували, систематичне ввезення товарів народного вжитку іноземного походження (в тому числі китайського) з Республіки Польщі через митний кордон України, здійснюючи свою діяльність законспіровано, а саме під виглядом ввезення гуманітарної допомоги з метою реалізації оптом та у роздріб для кінцевих споживачів.

Встановлено, що в не житловому приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належать ОСОБА_8 зберігаються товари, речі та предмети, які ввезені на митну територію України, як гуманітарна допомога.

В ході проведення обшуку у вказаному вище нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 було виявлено та вилучено вказане у клопотанні майно.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя вірно встановив той факт, що існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що визнане речовим доказом майно, має суттєве значення для проведення досудового розслідування та відповідає критеріям речового доказу, а тому з метою його збереження на нього слід накласти арешт.

Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя правильно встановив, що є достатні підстави вважати, що майно, на яке просить накласти арешт прокурор, відповідає вимогам ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна.

В клопотанні, яке задоволено слідчим суддею, детектив покликався на те, що Відділом детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000031 від 04.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, в ході якого встановлено, що група невстановлених осіб на території Львівської області, здійснюють протиправну діяльність пов`язану з ухиленням від сплати податків, зборів (обов`язкових) платежів, що в ходять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку. Так вказана група невстановлених осіб, перебуваючи в змові з працівниками митниці, без сплати відповідних митних платежів організували, систематичне ввезення товарів народного вжитку іноземного походження (в тому числі китайського) з Республіки Польщі через митний кордон України, здійснюючи свою діяльність законспіровано, змінюючи під час завезення вантажу транспортні засоби, що призводить до фактичного ненадходження до бюджету коштів у значних розмірах.

У розумінні положень ст. 131, ч.1 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Також, згідно ч.2, ч.3 ст. 170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи наведені обставини а також те, що вказане у клопотанні майно визнано речовим доказом та відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, колегія суддів вважає, що у слідчого судді були правові підстави для накладення арешту на зазначене майно.

Доводи сторони захисту, що клопотання про накладення арешту на майно належним чином не мотивоване , не беруться до уваги колегії суддів.

Відтак, колегія суддів вважає, що слідчий суддя враховуючи вищенаведене прийшов до вірного висновку про накладення арешту на зазначене майно, з метою запобігання втраті речових доказів, відчуження даного майна, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування.

Інші доводи апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , поданої в інтересах ОСОБА_8 , не спростовують висновків слідчого судді.

Клопотання старшого детектива Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_9 про арешт майна подано відповідно до вимог ст. 171 КПК України.

Отже, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді у ході апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржуване рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_8 - адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2023 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2023 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4