Справа № 635/700/23
Провадження по справі №1-в/635/58/2023
УХВАЛА

Іменем України

18 травня 2023 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі прокурора ОСОБА_2

секретар судового засідання ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м.Охтирка Сумської області та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк відбуття покарання,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в ДУ «Темнівська виправна колонія (№100) Північно-східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, звернувся із клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення при засудженні до позбавлення волі відповідно до Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Засуджений подав до суду заяву, в якій просив розглядати клопотання без його участі.

Від начальника відділення СПС ДУ «Темнівська виправна колонія (№100) лейтенанта вн.служби ОСОБА_5 надійшла заява, в якій він просить проводити судове засідання без його участі.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в клопотанні засудженого, так як підстави для зарахування ОСОБА_4 строку попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відсутні.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора, суд дійшов наступного висновку.

Cудом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває в державній установі «Темнівська виправна колонія (№100)» покарання, призначене вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2020 року.

Як вбачається із матеріалів особової справи засудженого, вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 25.05.2018 року ОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.75 КК України його звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 роки. Вказаний вирок набрав законної сили 26.06.2018 року.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст..71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, приєднано не відбуту частину покарання за вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 25.05.2018 року у вигляді шести місяців позбавлення волі і остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Строк відбуття покарання йому рахується з моменту затримання з 22.12.2018 року і зараховано в строк відбування покарання період тримання під вартою.

Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 17.10.2019 року вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 06 травня 2019 року був скасований і призначено новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2020 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185, ч.1 ст.162, ч.3 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст..71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано покарання за вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 25.05.2018 року у вигляді шести місяців позбавлення волі і остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання період тримання під вартою, рахуючи строк відбуття покарання з часу його затримання -22 грудня 2018 року.

Полтавським апеляційним судом ухвалою від 03.09.2020 року вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2020 року був залишений без змін.

Заявник просить застосувати норму ч.5 ст.72 КК України в редакції закону №838-VIII від 26.11.2015 року строк його перебування під вартою в СІЗО 7 з 07.03.2017 року по 22.12.2017 року, оскільки за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 20.02.2020 року на підставі ст..71 КК України було приєднано 6 місяців невідбутого строку покарання за вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 25.05.2018 року, за злочини, які він вчинив в строк дії вищевказаного закону.

Вивчивши матеріали клопотання засудженого і матеріали його особової справи, суд дійшов наступного висновку.

До 24 грудня 2015 року в ч. 5 ст. 72 КК України, яка встановлювала правила зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому, було зазначено, що попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання в разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у ч. 1 ст. 72 КК України. При призначенні покарань, не зазначених у ч. 1 ст. 72 КК України, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

26 листопада 2015 року було прийнято Закон № 838-VIII, яким було змінено ч. 5 ст. 72 КК України і визначено, що зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, в якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

21 червня 2017 року набрав чинності Закон № 2046-VIII, яким знову змінено ч. 5 ст. 72 КК України. Цю норму викладено в такій редакції: "Попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування".

Таким чином законодавець фактично повернувся до редакції ч. 5 ст. 72 КК України, яка існувала до набрання чинності Законом № 838-VIII.

Положення ч.5 ст.72 КК України в зазначених вище редакціях передбачають різні правила зарахування попереднього ув`язнення: 1) під час призначення покарання у виді позбавлення волі чи інших видів покарань, передбачених у ч. 1 ст. 72 КК України; 2) під час призначення виду покарання, не вказаного в ч. 1 ст. 72 КК України.

Строк попереднього ув`язнення, виходячи із аналізу положень ст. 72 КК України та Закону України «Про попереднє увязнення» складає період з визначеної у вироку дати затримання особи до набрання вироком законної сили.

Щодо застосування ч.5 ст.72 КК України при зарахуванні обвинуваченому у строк відбування покарання строку попереднього ув`язнення, суд виходить з правової позиції, викладеної у Постанові Великої палати Верховного Суду від 29.08.2018 у справі №663/537/17, відповідно до якої, якщо особа вчинила злочин в період з 24 грудня 2015 року до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII(пряма дія Закону № 838-VIII).

Якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Таким чином, якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII в силу як прямої, так і зворотної дії кримінального закону в часі.

Якщо особа вчинила злочин до 20 червня 2017 року (включно) і щодо неї продовжували застосовуватися заходи попереднього ув`язнення після 21 червня 2017 року, тобто після набрання чинності Законом № 2046-VIII, то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII. В такому разі Закон № 838-VIII має переживаючу (ультраактивну) дію. Застосування до таких випадків Закону № 2046-VIII є неправильним, оскільки зворотна дія Закону № 2046-VIII як такого, що «іншим чином погіршує становище особи», відповідно до ч. 2ст. 5 КК України не допускається.

Якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII).

Як встановлено вивченням матеріалів особової справи заявника, ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2018 року до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, який рахувався з моменту затримання 22.12.2018 року і неодноразово продовжувався судом. Вказаний запобіжний захід застосований в рамках досудового розслідування кримінального провадження за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення ч.3 ст.186 КК України, яке він вчинив в період іспитового строку за вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 25.05.2018 року.

За вироком Мар`їнського районного суду Донецької області від 25.05.2018 року запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався, отже будь-яких підстав для зарахування йому в строк покарання строку попереднього ув`язнення були відсутні і вирок набрав законної сили.

Як вбачається з вироку Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 28 лютого 2020 року ОСОБА_4 вчинив злочини і був затриманий після 20.06.2017 року, а саме 22.12.2018 року, і строк попереднього ув`язнення йому зараховано у строк покарання.

За таких обставин суд вважає, що відсутні підстави для застосування Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII "Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання" з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ч. 5 ст. 72 КК України (зі змінами у відповідності до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього увязнення у строк покарання» від 26.11.2015 року), суд -

постановив:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення на підставі Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» (далі - Закон № 838-VIII)- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з моменту її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1