У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000269, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2023, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000269, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2023, відносно ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м.Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000269 від 23.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 проходить військову службу у Службі безпеки України.

ОСОБА_4 призваний на військову службу із запасу ЗСУ та призначений на посаду оперуповноваженого 4 відділу (з дислокацією у м. Мукачево) 6 управління (з дислокацією у м. Рівне) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України.

ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам нормативно-правових актів України, будучи співробітником-військовослужбовцем Служби безпеки України та працівником правоохоронного органу, маючи спеціальне звання старший лейтенант, став на шлях вчинення кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, яке він вчинив за наступних обставин:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.06.2023, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими особами перебували на терасі готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: вул. Малодобронська, с. Велика Добронь Ужгородського району Закарпатської області.

Близько 16:10 год. 23.06.2023, перебуваючи на терасі готельно-ресторанного комплексу «Три Туза», ОСОБА_8 підійшов до столу, за яким сиділи: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (громадянин Йорданії), ОСОБА_13 (громадянка Славаччини) та ОСОБА_14 (громадянин Словачинни), та перебуваючи у нетверезому стані, пред`явив вимогу до вказаних осіб надати йому їхні документи для перевірки. На вказану вимогу ОСОБА_11 відповів ОСОБА_8 , що свої документи вони пред`являть працівникам поліції та якщо потрібно ОСОБА_11 викличе поліцію. Після розмови, ОСОБА_8 пішов до компанії осіб, з якими перебував у закладі.

Через короткий проміжок часу, ОСОБА_8 , разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_9 підійшли до столу, за яким знаходились ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_14 й ОСОБА_8 повторно висловив вимогу до зазначених осіб надати їх документи йому для перевірки.

В подальшому, ОСОБА_8 гучно викрикнув «всєм лєжать», після чого наніс потерпілому ОСОБА_10 три удари рукою, один в область правої частини грудної клітки та два в область шиї, після чого потерпілий ОСОБА_10 втратив рівновагу, впав на лавку, піднявся та вибіг на автопарковку готельно-ресторанного комплексу «Три Тузи».

З метою виконання цивільними особами команди ОСОБА_8 «всєм лєжать», ОСОБА_4 підійшов до потерпілого ОСОБА_12 та рукою вдарив в спину останнього, від чого потерпілий ОСОБА_12 впав на землю обличчям до землі та силоміць заламав потерпілому руки за спину та тримаючи їх, став коліном на спину потерпілого ОСОБА_12 , унеможлививши його переміщення, викрикуючи при цьому: «лежати і не ворушитися», «dont worry», «take money», вивернув кишені потерпілого ОСОБА_12 .

Після цього, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_14 , коліном ударив його в спину так, що останній упав на землю, поряд із ОСОБА_12 , після чого коліном надавив йому на спину, унеможлививши його переміщення та вивернув кишені потерпілого ОСОБА_14 .

В подальшому, ОСОБА_9 , з метою виконання цивільними особами команди ОСОБА_8 «всєм лєжать», підійшов до ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , які лежали на землі поряд один з одним та став двома колінами на спини вказаних потерпілих, унеможлививши їх переміщення.

В цей час, ОСОБА_4 , підійшов до ОСОБА_16 , схопив її за руку та силою потягнув до землі, сказавши: «лягати на землю».

Надалі, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_17 , який лежав на землі, обличчям до землі, забрав у нього сумку чорного кольору, шкіряну, із ремінцем, вийняв банківські картки, документи і грошові кошти- купюри євро, номіналом переважно по сто євро та ключ від автомобіля Мерседес, після чого сумку та усі речі, що у ній були передав ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_16 , лівою рукою схопив її за праву руку та силою змусив іти з ним на автопарковку, де висловив вимогу останній відкрити автомобіль Мерседес ГЛЕ, тримаючи ключі у своїй правій руці, на що потерпіла ОСОБА_15 повідомила, що вказаний автомобіль належить іншій людині.

Після цього ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_17 , який лежав обличчям до землі, сильно придавив останнього коліном і руками до землі та висловив вимогу надати ключі від автомобіля Мерседес ГЛЕ, який припаркований поряд із готельно-ресторанним комплексом «Три Тузи», на що потерпілий ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_4 ,, що його автомобіль стоїть в Ужгороді, а автомобіль Мерседес ГЛЕ йому не належить.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , 23.06.2023 зірвано роботу готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: вул. Малодобронська, с. Велика Добронь Ужгородського району Закарпатської області.

Таким чином, ОСОБА_4 , 23.06.2023, близько 16:10 год., перебуваючи на терасі готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який розташований за адресою: вул. Малодобронська, с. Велика Добронь Ужгородського району Закарпатської області, діючи групою осіб разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , реалізовуючи протиправний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, бажаючи самоствердитися за рахунок залякування цивільних осіб, що виразилось в ігноруванні загальновизнаних норм моралі та правил поведінки в суспільстві, нахабному поводженні та прояві грубої сили, з хуліганських спонукань, після оголошення фрази ОСОБА_8 до цивільних осіб «всєм лєжать», підійшов до потерпілого ОСОБА_12 , рукою вдарив його у спину, від чого потерпілий впав на землю обличчям до землі та надалі силоміць заламав потерпілому ОСОБА_12 руки за спину та тримаючи їх, став коліном на спину потерпілому ОСОБА_12 , унеможлививши його переміщення, викрикуючи «лежати і не ворушитися», «dont worry», «take money», вивернув кишені потерпілого ОСОБА_12 .

Після цього, ОСОБА_4 , діючи групою осіб разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію протиправного умислу направленого на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, бажаючи самоствердитися за рахунок залякування цивільних осіб, що виразилось в ігноруванні загальновизнаних норм моралі та правил поведінки в суспільстві, нахабному поводженні та прояві грубої сили, з хуліганських спонукань, після оголошення фрази ОСОБА_8 до цивільних осіб «всєм лєжать», підійшов до потерпілого ОСОБА_14 та коліном ударив його в спину, від чого останній упав на землю, поряд із потерпілим ОСОБА_12 , після чого коліном надавив йому на спину, унеможлививши його переміщення та вивернув кишені потерпілого ОСОБА_17 .

Разом з цим, ОСОБА_9 , діючи групою осіб разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , реалізовуючи протиправний умисл направлений на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, бажаючи самоствердитися за рахунок залякування цивільних осіб, що виразилось в ігноруванні загальновизнаних норм моралі та правил поведінки в суспільстві, нахабному поводженні та прояві грубої сили, з хуліганських спонукань, після оголошення фрази ОСОБА_8 до осіб «всєм лєжать», підійшов до потеріплих ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , які лежали на землі поряд один з одним та наступив двома колінами на спини потерпілих ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , унеможлививши їх переміщення.

Надалі, ОСОБА_4 , діючи групою осіб разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію протиправного умислу направленого на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, бажаючи самоствердитися за рахунок залякування цивільних осіб, що виразилось в ігноруванні загальновизнаних норм моралі та правил поведінки в суспільстві, нахабному поводженні та прояві грубої сили, з хуліганських спонукань, після оголошення фрази ОСОБА_8 до цивільних осіб «всєм лєжать», підійшов до потерпілої ОСОБА_16 , схопив її за руку та силою потягнув до землі, висловивши вимогу до останньої: «лягати на землю».

Після цього, ОСОБА_4 , діючи групою осіб разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію протиправного умислу направленого на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, бажаючи самоствердитися за рахунок залякування цивільних осіб, що виразилось в ігноруванні загальновизнаних норм моралі та правил поведінки в суспільстві, нахабному поводженні та прояві грубої сили, з хуліганських спонукань, після оголошення фрази ОСОБА_8 до цивільних осіб «всєм лєжать», підійшов до ОСОБА_17 , який лежав на землі, обличчям до землі, забрав у нього сумку чорного кольору, шкіряну, із ремінцем, вийняв банківські картки, документи і грошові кошти- купюри євро, номіналом переважно по сто євро та ключ від автомобіля Мерседес, після чого сумку та усі речі, що у ній були передав ОСОБА_9 .

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи групою осіб разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію протиправного умислу направленого на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, бажаючи самоствердитися за рахунок залякування цивільних осіб, що виразилось в ігноруванні загальновизнаних норм моралі та правил поведінки в суспільстві, нахабному поводженні та прояві грубої сили, з хуліганських спонукань, після оголошення фрази ОСОБА_8 до цивільних осіб «всєм лєжать», повторно підійшов до ОСОБА_16 , лівою рукою схопив її за праву руку та силою змусив іти з ним на атопарковку, де висловив вимогу останній відкрити автомобіль Мерседес ГЛЕ, тримаючи ключі у своїй правій руці, на що потерпіла ОСОБА_15 повідомила, що вказаний автомобіль належить іншій людині.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи групою осіб разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію протиправного умислу направленого на грубе порушення громадського порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний і суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, бажаючи самоствердитися за рахунок залякування цивільних осіб, що виразилось в ігноруванні загальновизнаних норм моралі та правил поведінки в суспільстві, нахабному поводженні та прояві грубої сили, з хуліганських спонукань, після оголошення фрази ОСОБА_8 до цивільних осіб «всєм лєжать», підійшов до ОСОБА_17 , який лежав обличчям до землі, сильно придавив останнього коліном і руками до землі та висловив вимогу надати ключі від автомобіля Мерседес ГЛЕ, який припаркований поряд із готельно-ресторанним комплексом «Три Тузи», на що потерпілий ОСОБА_14 повідомив ОСОБА_4 ,, що його автомобіль стоїть в Ужгороді, а автомобіль Мерседес ГЛЕ йому не належить.

Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , 23.06.2023, приблизно з 16:10 год., зірвано роботу готельно-ресторанного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що за адресою: вул. Малодобронська, с. Велика Добронь Ужгородського району Закарпатської області.

Під час досудового розслідування, встановивши наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 01.08.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчиненого групою осіб.

Слідчий стверджує, що обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: допитами свідків, потерпілих, протоколами впізнання та іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Зазначає, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років.

Водночас, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання продовженню злочинної діяльності та можливого ухилення від досудового слідства виникла необхідність в обранні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

В ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Злочин, який інкримінується ОСОБА_4 передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Угорщиною, Румунією, Словаччиною, дають підстави вважати, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та має реальну можливість покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України, так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

2. Незаконно впливати на учасників кримінального провадження.

ОСОБА_4 , з урахуванням відомих обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження зможе вступати у поза процесуальні відносини із учасниками кримінального провадження та схиляти їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від надання показів стороні обвинувачення.

Аналогічним чином ОСОБА_4 зможе впливати на недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів які були та будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз.

Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

При цьому, з метою незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні та зміни ними показань, ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення проти їх життя та здоров`я, пов`язані із застосуванням чи погрозами застосування насильства, тілесних ушкоджень, або із погрозами знищення їхнього майна, тобто кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 129, 194, 195 КК України, тощо.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_4 може використати свої зв`язки для незаконного впливу на понятих, свідків, спеціалістів, які брали участь у першочергових слідчих діях, чи іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Слідчий стверджує, що підставою застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У випадку засудження ОСОБА_4 за вчинення злочину, до особи може бути застосовано виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк до 3 років.

Крім цього, ОСОБА_4 може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, у тому числі тих, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню та вчиняючи інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 дані про особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, до ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив таке задовольнити з наведених у ньому підстав.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала проти обрання даного запобіжного заходу, посилаючись на те, що її підзахисний виконує свої процесуальні обов`язки. Приїхав на першу вимогу слідчого. Жоден з ризиків, на які посилається прокурор, відсутній.

Підозрюваний характеризується позитивно, має ряд нагород за час проходження служби. Користується повагою та авторитетом серед своїх колег. Має міцні соціальні зв`язки: дружину та трьох дітей. У зв`язку з цим захисником ОСОБА_5 заявлено усне клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

У судовому засіданні підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши та оцінивши докази, якими обґрунтовуються клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризиків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (стаття 178 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст.177 КПК.

Як встановлено слідчим суддею, Слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000269 від 23.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 127, ч. 2 ст. 146, ч. 2 ст. 296 КК України.

У межах здійснення кримінального провадження № 0000269, 01.08.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

Кримінальному процесуальному кодексі України поняття обґрунтованої підозри не визначено, але воно визначено Європейським судом з прав людини. Обґрунтована підозра є нижчим стандартом доведення, ніж переконання поза розумним сумнівом, та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку. Однак таке переконання суду має бути засновано на об`єктивних фактах. Європейський Суд визначає, що «розумна підозра передбачає існування фактів або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин. Те, що позначено словом "обґрунтована", залежатиме від усіх обставин» (справи «Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства», 30 August 1990, § 32; «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року; «Тerry v. Ohio», 392 US, 1968) і не може спиратися на голе припущення, що особа може в майбутньому втекти або повторно вчинити злочин. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Фактично, слідчий суддя повинен встановити, чи є запропонований запобіжний захід (домашній арешт) пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що домашній арешт вважається «позбавленням волі» в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рішення Великої Палати у справі Buzadji проти Республіки Молдова від 5 липня 2016 року, заява № 23755/07, параграф 104). Метою цієї статті є захист від самовільного та необґрунтованого позбавлення волі. Тому, слідчий суддя повинен всебічно оцінити обставини, на які посилаються сторона обвинувачення та сторона захисту.

Основними ризикам, на які посилається сторона обвинувачення у даному клопотанні є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків, а також можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя вважає доведеними існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст.177 КПК України. Зокрема, ризик щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду має місце при обставинах, за яких підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у результаті визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень може переховуватись від слідства та суду.

Щодо ризику незаконного впливу на учасників кримінального провадження, то слідчий суддя бере до уваги той факт, що у вказаному кримінальному провадженні не проведено допит всіх свідків, що у свою чергу збільшує ризик ймовірного впливу підозрюваного на останніх.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином слідчий суддя вважає необґрунтованим.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд врахував наявність ризиків, передбачених пунктами п. п. 1, 3 ч.1 ст.177 КПК, а також тяжкість покарання кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 в тому числі особу підозрюваного, та те що останній є військовослужбовцем, та є призваний у лави ЗСУ, має постійне місце проживання, має хорошу службову характеристику, одружений, має на утримані трьох неповнолітніх дітей, з вищою освітою, юрист.

З огляду на вказане слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення підлягає до задоволення і щодо підозрюваного ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю, а в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистої поруки, - відмовити.

Керуючись ст.ст.176, 178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Держаного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000269, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.06.2023, відносно ОСОБА_4 - задоволити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали про тримання під домашнім арештом - до 03.09.2023 включно.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді доручити Мукачівському РУП ГУНП в Закарпатській області.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистої поруки, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 04 серпня 2023 року о 11 год. 55 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1