Справа №585/2270/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/703/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

засудженого - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 листопада 2022 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення, -

ВСТАНОВИЛА:

До Ковпаківського районного суду м. Суми звернувся засуджений ОСОБА_7 з клопотанням, в якому просить зарахувати йому в строк відбування покарання перебування його в СІЗО з 24.09.2021 року по 19.09.2022 року, з розрахунку один день перебування в СІЗО за два дні позбавлення волі. Свої вимоги мотивував тим, що 24.09.2021 року він вибув з РВК № 56 у розпорядження державної установи СІЗО № 23 м.Полтави на виконання ухвали Полтавського апеляційного суду від 07.09.2021 року. Перебування в СІЗО стосувалося відміни вироку за яким він відбуває покарання. 19.09.2022 року він прибув до РВК № 56. Тому просив зарахувати йому даний час у строк відбування покарання, згідно ч.5 ст. 72 КК України, в редакції Закону № 838-VІІІ від 26 листопада 2015 року.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим, що вирок Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01 березня 2017 року за нововиявленими обставинами не переглядався, набрав законної сили та на даний час не скасований, а тому при таких обставинах знаходження ОСОБА_7 в СІЗО м. Полтави з 24.09.2021 року по 19.09.2022 року не пов`язано з попереднім ув`язненням.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, захисник засудженого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану ухвалу, як таку, що була ухвалена з порушенням норм Закону України про кримінальну відповідальність, та ухвалити нове судове рішення, яким вимоги клопотання ОСОБА_7 задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги, захисник ОСОБА_8 зазначає, у спірний період засуджений ОСОБА_7 був переведений до установ попереднього ув`язнення (СІЗО) для участі у перегляді його кримінальної справи в апеляційному порядку за його клопотанням про скасування вироку за нововиявленими обставинами. Відповідно, весь строк перебування ОСОБА_7 в установах попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді його кримінального провадження має бути зарахований у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з врахуванням відбутого покарання.

Зазначає, що суд першої інстанції помилково взяв до уваги лише ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» і вважав, що перебування засудженого в СІЗО не пов`язано із попереднім ув`язненням, також суд першої інстанції неправильно застосував положення п. ґ абз. 4 ч. 5 ст. 72 в редакції Закону № 838-УІІІ від 26 листопада 2015 року.

Апелянт вважає, що фактично, суд першої інстанції застосував, але не послався на положення п. в абз. 4 ч. 5 ст. 72 в редакції Закону № 838-УІІІ від 26 листопада 2015 року, але належним чином не застосував п. ґ абз. 4 ч. 5 ст. 72 в редакції Закону № 838-УІІІ від 26 листопада 2015 року, який підлягає застосуванню.

Наголошує на тому, що вказівка суду першої інстанції про відмову судами у перегляді вироку засудженого за нововиявленими обставинами (залишення клопотання без розгляду, його повернення) не виключає можливість застосування положень п. ґ абз. 4 ч. 5 ст. 72 в редакції Закону № 838-УІІІ від 26 листопада 2015 року.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 , які просили скасувати ухвалу та задовольнити клопотання засудженого, думку прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частина 1 ст.404КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції дотримався зазначених вимог Закону.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 березня 2017 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України, та призначено йому покарання у вигляді 8 років позбавлення волі; запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили залишено попередній - тримання під вартою; строк відбуття покарання рахувати з 08 серпня 2016 року згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 08.08.2016 року; на підставі ст. 72 ч. 5 КК України зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання час перебування під вартою з 08 серпня 2016 року по 01 березня 2017 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с.38-41 особової справи).

Згідно розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили, вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 01 березня 2017 року відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 16.05.2017 року.

Згідно ухвали Роменського міськрайонного суду Сумської області від 15 березня 2019 року, ОСОБА_7 зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 02 березня 2017 року по 16 травня 2017 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (а.с. 48 особової справи).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 07 вересня 2021 року, засудженого ОСОБА_7 переведено з ДУ «РВК № 23», у зв`язку з переглядом в апеляційному порядку апеляційної скарги на ухвалу судді Автозаводського районного суду м.Кременчук про повернення заяви ОСОБА_7 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01 березня 2017 року (а.с.50 т.1 особової справи).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2021 року, апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а ухвалу судді Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12 травня 2021 року про повернення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01 березня 2017 року - без змін (а.с.52-53 т.1 особової справи).

Згідно ухвали Полтавського апеляційного суду від 16 лютого 2022 року ОСОБА_7 відмовлено у поновленні строку на апеляційне оскарження вироку Автозаводського районного суду м.Кременчук Полтавської області від 01 березня 2017 року (а.с.57-58 т.1 особової справи).

Абзацами першим та четвертим частини п`ятої статті 72 КК України (в редакції від 24 грудня 2015 року) передбачено зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, яке провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно п.Ґ ч.5 ст. 72 КК України , у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що клопотання засудженого про зарахування строку перебування в слідчому ізоляторі під час розгляду апеляційної скарги на ухвалу Автозаводського районного суду м.Кременчука від 12 травня 2021 року про повернення заяви про перегляд заяви за нововиявленими обставинами вироку Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01 березня 2017 року та заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01 березня 2017 року, задоволенню не підлягає, оскільки вирок Автозаводського районного суду м.Кременчука від 01 березня 2017 року за нововиявленими обставинами не переглядався, набрав законної сили та на даний час не скасований.

За таких обставин, що знаходження ОСОБА_7 в СІЗО м. Полтави з 24.09.2021 року по 19.09.2022 року не пов`язано з попереднім ув`язненням, суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали судового провадження, проаналізував нормативну базу законодавства України, в результаті чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмовити в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в порядку ч.5 ст.72 КК Ураїни.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду, як про це поставлене питання в апеляційній скарзі, оскаржене судове рішення є належним чином обгрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 листопада 2022 року, якою засудженому ОСОБА_7 відмовлено у задоволенні клопотання про зарахування судом строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання - залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника-адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4