Чортківський районний суд Тернопільської області
копія
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" червня 2023 р. Справа № 594/484/22
Номер провадження1-кп/608/107/2023
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі с/з ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
його захисника ОСОБА_6 ,
Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 17 березня 2023 року подав суду письмове клопотання про повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з не усуненням його невідповідності вимогам КПК України після винесення ухвали від 11 серпня 2022 року Борщівським районним судом Тернопільської області про повернення обвинувального акту прокурору, невідповідністю його вимогам закону, порушенням права на захист обвинуваченого, складання обвинувального акту не уповноваженою особою, посилання на які виклав у клопотанні.
Обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник обвинуваченого ОСОБА_6 клопотання підтримують, просять задоволити.
Прокурор ОСОБА_3 заперечує проти задоволення клопотання, вважає його безпідставним та таким, що до задоволення не підлягає.
Представник потерпілого ОСОБА_4 при вирішенні клопотання посилається на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, перевіривши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку, що обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України підлягає поверненню прокурору виходячи із наступного:
Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт, зазначено в ч. 2 ст. 291 КПК України.
Зокрема, відповідно до положень п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частину статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Сам обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення особі у вчиненні злочину та передає його до суду в порядку, передбаченому ст.291 КПК України, тобто є процесуальним документом, яким закінчується досудове розслідування, а обвинувачення особи пов`язується з моментом складання обвинувального акта.
При цьому, суд не є стороною кримінального провадження і не може вказувати прокурору, як необхідно викласти формулювання обвинувачення вчинення особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, або покращити якість обвинувального акта, тим самим проявляючи упередженість, яка виражається у наданні вказівок прокурору як краще викласти обвинувачення.
Суд не вправі спонукати прокурора до уточнення обвинувального акта, внесення до нього змін, у тому числі щодо фактичних обставин вчинення злочину, тощо.
Стаття 291 КПК України визначає вимоги, яким має відповідати обвинувальний акт.
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України визначено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Таким чином, закон вимагає обов`язкове відображення в обвинувальному акті трьох складників: 1) фактичних обставин кримінального правопорушення; 2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва "формула обвинувачення"); 3) формулювання обвинувачення.
Відповідно до вимог ст. 291 КПК України вказані відомості не зазначаються в обвинувальному акті, враховуючи, що до суду надається в тому числі і реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому і відображаються всі процесуальні дії та рішення, застосовані заходи забезпечення кримінального провадження та запобіжні заходи.
При цьому суд вказує, що під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі.
При цьому важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.
Фабула обвинувачення є фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.
Системний аналіз норм п.3 ч.3 ст. 314 КПК України свідчить про те, що повернення обвинувального акта прокурору передбачено у разі невідповідності його вимогам ст.ст. 291, 292 КПК України.
Зокрема, якщо в ньому містяться положення, що суперечать одне одному, у документах наведено недопустиму натуралізацію опису злочину, він не підписаний слідчим (прокурором) чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.
При цьому, повернення обвинувального акта є обґрунтованим, якщо виявлена невідповідність порушує права учасників кримінального провадження, вказаний недолік не можна усунути під час судового розгляду, або перешкоджає прийняти законне та обґрунтоване рішення під час судового розгляду.
Відповідно до ухвали Борщівського районного суду Тернопільської області від 11.08.2022, однією із підстав для повернення обвинувального акту було те, що ОСОБА_5 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, однак при формулюванні обвинувачення зазначено, що ОСОБА_5 обвинувачується у видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа, що спричинило тяжкі наслідки. Тяжкі наслідки, спричинені такими діями, підлягали кваліфікації за ч.2 ст.366 КК України. Правова норма кваліфікації має відповідати формулюванню обвинувачення. Зазначені вказівки суду прокурором не виконані і при складанні нового обвинувального акту вказана невідповідність вимогам КПК України не усунута.
Так, відповідно до нового обвинувального акту, складеного та затвердженого 21.12.2022, ОСОБА_5 інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст.366 КК України, тобто внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документа та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа.
Разом із тим, при формулюванні обвинувачення за ч. 1 ст.366 КК України стороною обвинувачення зазначено, що « ...в результаті чого Комунальному підприємству «Тернопількомунінвест» спричинено шкоду на суму 543765,76 гривень (аркуш 21 абзац 2). Станом на час вчинення інкримінованих дій 543765,76 гривень становило 517 розмірів неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що відповідно до примітки 4 до ст.364 КК України є тяжкими наслідками.
Таким чином, при складанні нового обвинувального акту, прокурором дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст.366 КК України, однак при формулюванні обвинувачення за вказаною нормою КК України зазначено, що такими діями спричинено збитки в сумі 543 765,76 грн., що відповідно до примітки 4 до ст.364 КК України є тяжкими наслідками.
Дії особи щодо внесення завідомо неправдивих відомостей до офіційного документа та видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа, що спричинило тяжкі наслідки, необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.366 КК України.
Отже, правова кваліфікація кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 , і надалі, після винесеної Борщівським районним судом Тернопільської області 11.08.2022 року ухвали, не відповідає формулюванню обвинувачення, що є порушенням права на захист обвинуваченого ОСОБА_5 .
Така суперечність є також перешкодою для реалізації обвинуваченим своїх прав, передбачених ст.42 КПК України, зокрема права знати у вчиненні якого саме кримінального правопорушення його обвинувачують.
Крім того, вказані порушення при складанні та затвердженні обвинувального акту є невиконанням вимог ухвали Борщівського районного суду Тернопільської області від 11.08.2022 про повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_5 , в якій вказано, що : «Проте, орган досудового розслідування не в повній мірі конкретизував дії обвинуваченого ОСОБА_5 щодо формулювання суті інкриміннованих останньому протиправних дій.»
Таким чином, на переконання суду, після винесення вищезгаданої ухвали Борщавським районним судом Тернопільської області, прокурором в повній мірі не було виконано вимоги ст.291 КПК України та не було усунено всі порушення, які викладені Борщівським районним судом Тернопільської області у своїй ухвалі.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 24 жовтня 2003 року «Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист» обвинувачений має право знати, в чому він обвинувачується.
Враховуючи те, що пред`явлене обвинувачення та обвинувальний акт не містить двох з необхідних елементів: належної правової кваліфікації і положень, що суперечать одне одному, та не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, є підстави для повернення обвинувального акту прокурору, оскільки за таких обставин, обвинувачений ОСОБА_5 позбавлений, на думку суду, можливості належним чином реалізовувати своє право на захист, а саме знати, в чому конкретно він обвинувачується, тому клопотання захисника ОСОБА_6 , суд вважає підставним.
Виходячи зі змісту ст. 3 Конституції України, завдань кримінального провадження, що визначені ст. 2 КПК України, зокрема такого з них, як охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, державний захист прав і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого є обов`язком держави, який реалізується в особі її компетентних органів та суб`єктів.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до вимог ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість держави.
Так, відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Закон пов`язує закінчення досудового розслідування з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчиненням комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акту чи відповідного клопотання.
Чинним КПК України відновлення уже завершеного досудового розслідування КПК, не передбачено.
Відсутність можливості проведення додаткового розслідування після звернення до суду з обвинувальним актом очевидна з тексту Кодексу.
Крім того, в Пояснювальній записці до проекту Кодексу зазначалося, що «одним з основних напрямів реформування ... стала ліквідація можливості відправлення справи на додаткове розслідування», «підвищенню гарантій прав підозрюваних та обвинувачених сприятиме також ... скасування інституту повернення справи на додаткове розслідування».
У разі повернення судом обвинувального акта, який не відповідає вимогам КПК, повноваження прокурора обмежені лише усуненням недоліків цього обвинувального акта.
Така позиція колегії суддів узгоджується з висновками Верховного Суду висловленими в постановах від 04 жовтня 2018 року у справі № 752/4900/15-к (провадження № 51-3742км18) та від 18 жовтня 2022 року у справі № 753/6486/21 (провадження № 51-5845км21).
Отже, досудове розслідування у кримінальному провадженні було закінчене після скерування до суду обвинувального акту, складеного та затвердженого 30.05.2022.
Після повернення вказаного акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам КПК України, повноваження прокурора були обмежені лише усуненням недоліків цього обвинувального акту.
Відновлення досудового розслідування і, як наслідок, визначення слідчого у кримінальному провадженні, доручення йому проведення будь-яких слідчих чи процесуальних дій (в тому числі і складання обвинувального акту), чинним КПК України не передбачено.
Отже, слідчий СВ КП № 1 (м.Борщів) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_7 не є особою, уповноваженою на складання обвинувального акту. Після повернення судом обвинувального акту новий обвинувальний акт міг бути складений та затверджений лише і виключно прокурором у кримінальному провадженні.
Таким чином, підсумовуючи все вищевикладене, обвинувальний акт, на думку суду не є таким, що в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 109, 291 КПК України, що унеможливлює належне забезпечення процесуальних прав обвинуваченого під час судового провадження.
На підставі викладеного, керуючись п.п. «а», «в» п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (1950 р.), ст. ст. 42, 91, 291, 314, 315, 369-372 КПК України, суд, У Х В А Л И В:
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту про обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, прокурору задоволити.
Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її оголошення, а у випадку виготовлення та оголошення лише резолютивної частини ухвали в той же строк з часу витоговлення та оголошення повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали буде виготовлено, оголошено та видано учасникам кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 376 КПК України, не пізніше 5 діб з дня оголошення резолютивної частини ухвали 12 червня 2023 року о 15.00 годині.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Суддя/підпис/

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 594/484/22

Ухвала набрала законної сили " " ________________ року.

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " _________________ року.

Секретар: