Ухвала

7 липня 2023 року

м. Київ

Справа № 648/3624/20

Провадження № 51-1625 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього,

в с т а н о в и в:

Перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на відповідність ст. 427 КПК України встановлено, що її подано без додержання вимог зазначеної статті.

Статтею 427 КПК України встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга. Зокрема, у касаційній скарзі вказується, яке судове рішення оскаржується, яким судом та коли воно постановлено. У касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень з урахуванням визначених у ст. 438 КПК України підстав для скасування або зміни судових рішень судом касаційної інстанції.

Проте наведених положень процесуального закону засудженим ОСОБА_4 не дотримано.

Так, з касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 , датованої 20 червня 2023 року, не зрозуміло, які саме судові рішення він оскаржує та коли вони постановлені.

Як убачається з її змісту, засуджений подає вказану скаргу додатково до раніше поданої ним касаційної скарги на ухвалу Одеського апеляційного суду від 8 березня 2023 року (яку було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків ухвалою Верховного Суду від 25 квітня 2023 року) та в ній він не погоджується з ухвалою Одеського апеляційного суду від 28 травня 2023 року і вважає її незаконною. При цьому засуджений ОСОБА_4 до касаційної скарги

від 20 червня 2023 року долучає ухвалу Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2023 року, чим допускає суперечності при обґрунтуванні своєї скарги.

З вказаного судового рішення вбачається, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2023 року було залишено без розгляду та повернуто ОСОБА_4 його заяву про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який, не пов`язаний з позбавленням волі, за вироком Білозерського районного суду Херсонської області від 3 серпня 2021 року в рамках кримінального провадження № 0000150, внесеного до ЄРДР 6 липня 2020 року.

Ухвалою ж Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2023 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 16 березня 2023 року в рамках кримінального провадження № 0000150, внесеного до ЄРДР 6 липня 2020 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

До того ж, мотивуючи свою скаргу, засуджений ОСОБА_4 не наводить підстав для скасування або зміни зазначеного ним судового рішення у касаційному суді, якими є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність ухвали Одеського апеляційного суду від 28 квітня 2023 року (яку він долучає), ОСОБА_4 не вказує, в чому саме полягає її незаконність та яких порушень допустився суд апеляційної інстанції, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою.

Крім того, прохання ОСОБА_4 до суду касаційної інстанції сформульовано без урахування положень ст. 436 КПК України, якою визначено повноваження цього суду за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Натомість ОСОБА_4 просить закрити кримінальне провадження щодо нього від 6 липня 2020 року у справі № 648/3624/20, оскільки вважає себе невинуватим.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте подана касаційна скарга не містить жодних застережень щодо цієї обставини.

Оскільки касаційна скарга обвинуваченого ОСОБА_4 не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 цього Кодексу залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

При повторному зверненні до суду скаржником має бути підтверджено, що ним не пропущено строк для усунення допущених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів із дня отримання копії цієї ухвали.

У разі неусунення в установлений строк недоліків касаційної скарги її буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3