УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва (далі - Суд) у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та його учасників: представника потерпілого ОСОБА_8 , потерпілої ОСОБА_9 та особи, яка подала заяву про визнання потерпілим та цивільним позивачем ОСОБА_10 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2023 року за № 0000491 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного з них, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу (далі КК) України, установив :

І. Суть питань, що вирішуються ухвалою

У провадження суду надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні з огляду на, що, у ньому, було призначено підготовче судове засідання на розгляд у якому винесено питання регламентовані ст. 314-316 Кримінальним процесуальним кодексом (далі КПК) України.

Також, потерпіла ОСОБА_9 подала цивільний позов до Комунальної організації «Київмедспецтранс», ОСОБА_6 , ПрАТ СК «ВУСО», ПрАТ СК «Інтер поліс», третя особа ОСОБА_7 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 04 лютого 2023 року за № 0000491.

Окрім того, до суду надійшло клопотання ОСОБА_10 про визнання потерпілою у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 04 лютого 2023 року за № 0000491 та її цивільний позов до Комунальної організації «Київмедспецтранс», ОСОБА_6 , ПрАТ СК «ВУСО», ПрАТ СК «Інтер поліс», третя особа ОСОБА_7 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням.

ІІ. Позиції учасників та інших осіб

Учасники кримінального провадження вважали за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, оскільки обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття провадження, внесення подання про визначення підсудності немає. Щодо цивільного позову ОСОБА_9 вбачаються підстави для його прийняття та розгляду.

ОСОБА_10 вказала, що уважає слушним її визнання потерпілою та цивільним позивачем у провадженні, оскільки за наслідками ДТП за участю обвинувачених вона отримала тілесні ушкодження.

ІІІ. Правове регулювання питання проведення підготовчого судового провадження

З правової природи та мети підготовчого судового провадження, яке є першою стадією судового провадження і завданням якого є з`ясування можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, а також вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду.

Положення ст. 314, 315 КПК України, які регулюють порядок проведення підготовчого судового засідання, не передбачають дослідження та оцінку доказів, які стосуються винуватості або невинуватості обвинуваченого.

Зокрема, відповідно до ст. 315 КПК України якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

З метою підготовки до судового розгляду суд: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні.

ІV. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження та ОСОБА_10 , зауважує наступне, в силу виниклих перед ним питань у ході підготовчого судового провадження:

(і) щодо можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта

Дане кримінальне провадження, відповідно до ст. 32, 615 КПК, підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону, позаяк

(а) відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України виключною підставою для повернення обвинувального акта прокурору є його невідповідність вимогам закону, а саме наявність таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду. При цьому законодавець надає суду право, а не встановлює обов`язок під час підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України (див. постанову Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 520/8135/15-к);

(б) згідно з п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у обвинувальному акті викладаються фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Тож суд враховує, що визначення обсягу фактичних обставин кримінального правопорушення, що викладаються у обвинувальному акті, належить до дискреційних повноважень прокурора, а наведені в обвинувальному акті фактичні дані, в своїй сукупності дають уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, а також можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Вказана позиція кореспондується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 273/1053/17, відповідно до якої кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора;

(в) суд позбавлений можливості перевірити правильність кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення на даному етапі, оскільки вимогами ч. 4 ст. 291 КПК України (якою заборонено до початку судового розгляду надавати суду інші документи, крім обвинувального акту та додатків до нього), для перевірки обвинувального акту на відповідність вимогам КПК у розпорядженні суду на стадії підготовчого судового провадження фактично є лише сам обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, цивільний позов.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. 5-8, 10 ч. 1, ч. 2 ст. 284 КПК України судом не встановлено, та відповідне клопотання стороною захисту не заявлялось.

Таким чином, відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України.

За відсутності обставин, які б перешкоджали призначенню кримінального провадження до судового розгляду, Суд, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 314 КПК України, вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

(іі) вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду

Перелік питань, вирішення яких необхідне для призначення судового розгляду, закріплений у ч. 2 ст. 315 КПК України.

В цій справі судом проведено підготовку до судового розгляду у ході якої, відповідно до ст. 315 КПК України, вирішено питання визначені п. 1-5 ч. 2 вказаної статті зазначеного Кодексу.

Так, у підготовчому судовому засіданні, згідно положень ч. 2 ст. 318, п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України, судом визначено коло осіб з боку обвинувачення та захисту, які братимуть участь у судовому розгляді.

Встановлено, що зазначене судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ст. 27 КПК України, відсутні.

З`ясовано, що заявлений потерпілою ОСОБА_9 цивільний позов відповідає вимогам ЦПК України та КПК України, позаяк, відповідно до ч. 4 ст. 128 КПК України, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Водночас, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 125 КПК).

ЦПК містить ряд вимог до змісту та реквізитів позовної заяви, недотримання яких може бути підставою для залишення позовної заяви без руху та її повернення в порядку ч. 1, 3 ст. 185 ЦПК, але вказані вимоги мають застосовуватися із урахуванням специфіки кримінального провадження та не суперечити засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 125 КПК).

Тобто, вимоги статті 175 ЦПК щодо форми та змісту позовної заяви в кримінальному провадженні застосовуються в обмеженому вигляді з урахуванням перерозподілу тягаря доказування, перетину предмету доказування у кримінальному та цивільному провадженні за позовом про відшкодування шкоди, завданої злочином.

Правові наслідки недотримання вказаних вимог, передбачені ст. 187 ЦПК, у вигляді залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви, можуть бути застосовані судом у кримінальному провадженні лише у разі, якщо такі недоліки унеможливлюють або суттєво перешкоджають розгляду цивільного позову по суті із прийняттям одного з рішень, передбачених ст. 129 КПК, адже надмірний формалізм до форми та змісту позовної заяви у кримінальному провадженні порушує право особи, що постраждала від злочину, на доступ до правосуддя.

При цьому Суд враховує, що відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про судовий збір», за подання позовів про відшкодування матеріальних збитків, завданих у наслідок вчинення злочину, позивачі звільняються від сплати судового збору.

У постанові Верховного Суду колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 10.07.2018 у справі № 713/1275/16-к, судом установлено, що згідно з п. 6 ч. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, звільнені від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях. Вказані правові норми не містять суперечностей і підлягають застосуванню щодо позовів про відшкодування будь-якої шкоди (матеріальної та моральної), завданої в результаті її заподіяння, за які відповідач несе цивільну відповідальність згідно із Законом. Виходячи з наведеного цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення незалежно від об`єкту посягань.

Згідно ч. 1 ст. 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Реалізація цього завдання відбувається, зокрема, шляхом здійснення правосуддя, під час якого Верховний Суд у своїх рішеннях висловлює правову позицію щодо правозастосування, орієнтуючи у такій спосіб судову практику на однакове застосування норм права.

Тим самим, у розрізі позиції ККС ВС у справі № 713/1275/16-к цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення незалежно від об`єкту посягань.

Слушним є такий підхід і у розрізі позиції ОП ККС ВС викладеної в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 187/291/17 щодо того, що при вирішенні у межах кримінального провадження цивільного позову стягнення судового збору з обвинуваченого (засудженого), який несе цивільну відповідальність, не допускається, адже таке стягнення суперечить закріпленим у ст. 2, 7, 9 КПК завданням кримінального провадження, засаді законності, не відповідає приписам ч. 5 ст. 128, ст. 118, 119, 370 цього Кодексу та істотно порушує гарантоване особі право на розгляд справи щодо неї з додержанням вимог зазначеного провадження, передбачених указаним Кодексом.

Відповідно до ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, у разі сплати цивільним позивачем такого збору та за умови задоволення його позову в повній мірі Суд у розрізі позиції ОП ККС ВС викладеної в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 187/291/17 буду позбавлений змоги стягнути з відповідача (обвинуваченого) такий судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому і даний факт указує на слушність позиції ККС ВС у справі № 713/1275/16-к про те, що цивільні позивачі у кримінальних провадженнях звільняються від сплати судового збору з позовів про відшкодування будь-якої шкоди, завданої в результаті вчинення кримінального правопорушення незалежно від об`єкту посягань, адже саме такий підхід сприятиме не допущенню ситуацій при яких позивач сплатить збір, позов буду задоволено, однак стягнути його з відповідача змоги не матиме, що в свою чергу уже порушуватиме права такого позивача.

За таких обставин, форма та зміст позовної заяви дають підстави для її прийняття та розгляду у межах цього кримінального провадження.

(ііі) звернення ОСОБА_10

ОСОБА_10 зауважує, що 04 лютого 2023 року бригада №0207 екстреної медичної допомоги та медичних катастроф КНП «Центр ЕМД та МК» у складі ОСОБА_11 - фельдшера з медицини невідкладних станів та неї, як молодшої медичної сестри (санітарка - виїзна), на службовому автомобілі марки PEUGEOT BOXER НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_7 , виїхали на виклик на АДРЕСА_1 , для надання невідкладної допомоги.

04 лютого 2023 року близько 10 год. 21 хв. на перехресті проспекту Миру та вул. Г.Чупринки (Г.Чудновського) у м. Києві, бригада екстреної медичної допомоги та медичних катастроф перебуваючи в автомобілі марки PEUGEOT BOXER НОМЕР_3 "Київмедспецтранс", потрапила в дорожньо-транспортну пригоду.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_10 отримала травми різного характеру, та була доставлена до відділення політравми в КНП "Київська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги".

Згідно листа КНП "Київська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" №158/1 від 23 лютого 2023 року, ОСОБА_10 встановлено діагноз: ЗГКМ, струс головного мозгу. Забій м`яких тканин голови.

Також відповідно до акта спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 04 лютого 2023 року цей випадок з ОСОБА_10 визнано пов`язаним з виробництвом, та такий що підпадає під дію пунктів 1, 2 пункту 52 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №339.

Згідно виписки КНП "Київська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги" №2035 від 16 лютого 2023 року, ОСОБА_10 госпіталізована 04 по 16 лютого 2023 року.

(а) визнання потерпілою

Згідно ч. 1, 2 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому, виходячи з положень ч. 5 ст. 55 КПК в їх системному зв`язку з нормами ст. 7, 9, 22, 26 вказаного Кодексу, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК, особі може бути відмовлено у визнанні потерпілим.

В цій ситуації, встановлено, що йдеться про кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК, за яким визначено кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно даних обвинувального акта, який складено 18 серпня 2023 року старшим слідчим СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_12 та затверджено 21 серпня 2023 року прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , слідує, що сторона обвинувачення висунула ОСОБА_6 наступне обвинувачення:

[… 04.02.2023 року приблизно о 11 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом «OPEL OMEGA», н.з. НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 40, 32 км/год ±1,33 км/год. (згідно висновку експерта від 18.04.2023 № CE-19/111-23/9955-IT) з правим боковим інтервалом до бардюрного каменя приблизно 1,8 метри по проїзній частині вул. Чудновського зі сторони вул. Тампере в напрямку вул. Будівельників в м. Києві.

Проїзна частина вул. Чудновського має умовну одну смугу руху в бік вул. Тампере та умовну одну смугу руху в бік вул. Будівельників в м. Києві, присутня горизонтальна дорожня розмітка 1.1, 1.3, 1.5, 1.12, 1.14.2 ПДР України.

Під час руху водій ОСОБА_6 допустив порушення вимог п.: 3.2 Правил дорожнього руху України, а саме: п. 3.2. ПДР України у разі наближення транспортного засобу з увімкненим синім проблисковим маячком та (або) спеціальним звуковим сигналом водії інших транспортних засобів, які можуть створювати йому перешкоду для руху, зобов`язані дати йому дорогу і забезпечити безперешкодний проїзд зазначеного транспортного засобу (і супроводжуваних ним транспортних засобів).

Порушення вище вказаних вимог правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_6 , виразилось в тому, що він, керуючи транспортним засобом марки «OPEL OMEGA», н.з. НОМЕР_2 , та під`їжджаючи до перехрестя пр. Миру та вул. Чудновського в м. Києві, рухався на дозволений зелений сигнал світлофора, котрий був встановлений по його напрямку руху, при цьому не надав дорогу транспортного засобу марки «PEUGEOT BOXER», н.з. НОМЕР_3 (автомобіль швидкої медичної допомоги) котрий рухався з увімкненими проблисковими маячками через вищевказане перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора зі сторони площі «Дарницька» в напрямку бул. Верховної Ради в м. Києві.

В результаті чого відбулось зіткнення передньою частиною транспортного засобу марки «OPEL OMEGA», н.з. НОМЕР_1 в ліву задню бічну частину транспортного засобу марки «PEUGEOT BOXER», н.з. НОМЕР_3 , від чого останній автомобіль перекинувся на правий бік та здійснив наїзд на електроопору, а транспортного засобу марки «OPEL OMEGA», н.з. НОМЕР_1 розвернуло в лівий бік де він і зупинився.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир з транспортного засобу марки «PEUGEOT BOXER» ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до медичного закладу.

Згідно висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/111-23/31012-ІТ від 22.06.2023 встановлено, що причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «Opel Omega» н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 вимогам пункту 3.2 Правил дорожнього руху.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №042-316-2023 від 31.03.2023, в результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, які виразилися у закритій черепно-мозковій травмі у вигляді струсу головного мозку, масивної скальпованої рани правої лобно-тім`яної ділянки, закрита травма грудної клітки у вигляді переломів шийок 2 та 5 ребер справа, закрита травма хребта у вигляді переломів дуги 7 шийного хребця зліва, тіл 2-5 грудних хребців, поперечного відростку 4 грудного хребця справа.

Відповідно п.п. 4.6. та 2.2.1./в «Правил», вказані закриті травми грудної клітки та СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на хребта за ступенем тяжкості відноситься до тілесного ушкодження строк понад 21 добу…].

Отже, Суд констатує, що в цій справі, в силу положень ч. 1 ст. 337 КПК, про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК у відношенні ОСОБА_10 не йдеться, а тому і її заява задоволена бути не може у межах цього кримінального провадження, позаяк йдеться про питання шкоди, котре не витікає з пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 за даними обвинувального акта, а отже і з обставин вказаних в ч. 1 ст. 55 КПК України.

Про отримання середньої тяжкості тілесних ушкоджень заявницею у цій ДТП, за матеріалами наданими суду при вирішенні цього питання, також не йдеться. Більш того, за цими відомостями заявці, котрі вона надала до звернення, госпіталізація тривала 12 діб, в той час, як Правила посилання на котрі містяться в обвинувальному акті вказують про 21 добу, для кваліфікації ушкодження до середнього ступеню тяжкості.

(б) визнання цивільним позивачем

Згідно з ч. 1 ст. 61 КПК цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди.

В справі йдеться про порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами, що спричинило середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Тобто, питання шкоди, котре порушує заявниця, не витікає з меж пред`явленого обвинувачення ОСОБА_6 , за даними обвинувального акта, однак це не значить того, що вона таку шкоду не понесла узагалі.

Згідно абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 02 липня 2004 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» (надалі - Постанова), не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред`явленого обвинувачення, тож при виникненні такої ситуації суд повинен роз`яснити можливість вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

Ураховуючи наведене, Суд, враховуючи положення ст. 186 ЦПК в поєднанні з нормами ч. 5 ст. 128, ст. 7, 9, 337 КПК, абз. 3 п. 24 Постанови, відмовляє у прийнятті цивільного позову ОСОБА_10 у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 04 лютого 2023 року за № 0000491, з роз`ясненням їй права вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

V. Висновок

Отже, підготовка до судового розгляду є завершеною, а тому Суд, у порядку ч. 1 ст. 316 КПК України, постановляє ухвалу про призначення судового розгляду. При визначенні строку проведення судового розгляду Суд виходить з положень ст. 28, 316 КПК України.

З цих підстав Суд, керуючись ст. 314-318, 369-372, 376 КПК України, постановив:

призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 лютого 2023 року за № 0000491 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожного з них, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вулиця Пластова, 3, каб. 24 на 22 вересня 2023 року о 10:30 год.

Прийняти до розгляду цивільний позов ОСОБА_9 до Комунальної організації «Київмедспецтранс», ОСОБА_6 , ПрАТ СК «ВУСО», ПрАТ СК «Інтер поліс», третя особа ОСОБА_7 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 04 лютого 2023 року за № 0000491.

Роз`яснити цивільним відповідачам, що вони мають право подати суду письмові заперечення/відзив проти цивільного позову із зазначенням доказів, що підтверджують їх, або визнати позов повністю чи частково.

Копію позовної заяви вручити цивільним відповідачам.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_10 про визнання потерпілою у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 04 лютого 2023 року за № 0000491.

Відмовити у прийнятті цивільного позову ОСОБА_10 до Комунальної організації «Київмедспецтранс», ОСОБА_6 , ПрАТ СК «ВУСО», ПрАТ СК «Інтер поліс», третя особа ОСОБА_7 про відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР 04 лютого 2023 року за № 0000491, роз`яснивши право вирішення спірних питань у порядку цивільного судочинства.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження (ч. 2 ст. 318, п. п. 19, 25, 26 ч. 1 ст. 3 КПК України) в т.ч. у порядку визначеному рішенням Ради суддів України № 26 від 05.08.2022 «Щодо підвищення використання інструментів електронного судочинства у відправленні правосуддя».

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет http://dn.ki.court.gov.ua.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали - 17:00 год. 18 вересня 2023 року.

С у д д я ОСОБА_1