Справа № 504/3875/19
Провадження № 1-кп/504/292/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2023смт. Доброслав

І. ВСТУПНА ЧАСТИНА

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 5, смт. Доброслав, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000845 від 28.07.2019 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Роги, республіка Молдова, громадянина України, українця за національністю, з середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, -

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників обвинуваченого адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , -

ВСТАНОВИВ:

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

2.1. Формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі.

ОСОБА_6 пред`явлено обвинувачення, яке сформульовано в обвинувальному акті та підтримане прокурором під час судового розгляду, такого змісту.

Приблизно о 01.00 годині 27.07.2019 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з метою відпочинку прийняли рішення направитися на пляж «Лузанівка» в м. Одесі. Під час руху в автомобілі таксі ОСОБА_13 зателефонувала особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та повідомила, що йому потрібна допомога та надала вказівку швидко приїхати до АЗС «Алькор», яка розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Семена Палія, буд. 25-А.

Прибувши до вказаного місця на АЗС «Алькор» ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вийшли з автомобілю та чекали особу, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження. Через декілька хвилин прибула особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, яка відразу направилась на подвір`я автосалону «CarBuro» за адресою: АДРЕСА_3 , де вже перебували ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Слідом за особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, до території подвір`я автосалону «CarBuro» пройшли ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Знаходячись на подвір`ї автосалону приблизно о 01.30 год., 27.07.2019 року особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшла до ОСОБА_17 та стала напроти нього. ОСОБА_6 став по правий бік від останнього, а ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 оточили ОСОБА_17 з різних сторін.

Далі особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, почала конфліктувати з ОСОБА_17 та реалізуючи свій злочинний намір, раптово нанесла один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_17 , від якого останній, втративши рівновагу, почав падати назад.

Відразу після удару особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_17 , знаходячись з правої сторони від останнього, діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий спільний умисел на спричинення тілесних ушкоджень правою рукою наніс удар в область правої скроневої частини голови ОСОБА_17 .

Внаслідок спільних дій, а саме нанесення двох ударів ОСОБА_6 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_17 втратив рівновагу та впав з висоти власного зросту на тверду асфальтовану поверхню, втративши свідомість.

Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_17 27.07.2019 року о 06.30 год. доставлений до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», де ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06.20 год. констатовано смерть останнього від отриманих тілесних ушкоджень.

На підставі комісійної судово-медичної експертизи № 249 від 24.09.2019 року за фактом смерті ОСОБА_17 , 1975 року народження, даних справи, наданої медичної документації на його ім`я, відповідно до поставлених питань судово- медична експертна комісія прийшла до наступних підсумків:

1.(1) Згідно даних медичної карти стаціонарного хворого № 17480, смерть потерпілого ОСОБА_17 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06.20 год., що не суперечить судово-медичним даним.

2.(2) Згідно висновку судово-медичної експертизи № 47 (441) від 13.08-21.08.2019 року, наданих КТ сканах головного мозку від 27.07.2019 року, смерть потерпілого ОСОБА_17 знаходиться у причинному зв`язку із закритою черепно-мозковою травмою у вигляді синців та садин голови, крововилива у м`які тканини лобно-скронево-тімяно-потило-потиличної ділянки голови, перелому правої скореневої кістки, крововилива під тверду (субдуральний) та під м`які (субарахноїдальні) мозкові оболонки головного мозку, множинних забоїв та розмізчень полюсів та нижньої поверхні лобних часток, правої скроневої частки головного мозку, внутрішньошлункових крововиливів. Дана травма привела до розвитку набряку головного мозку, який і став безпосередньою причиною смерті.

Таким чином, комплекс всіх вище перелічених ушкоджень знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_17 .

3 (7) Згідно наданого відеозапису, травматичні ушкодження були нанесені 27.07.2019 року о 01.40 год., згідно медичній карті стаціонарного хворого № 17480, постраждалий ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06:20 год. Таким чином, з моменту отримання травми до моменту настання смерті пройшло 2 доби та практично 5 годин.

4 (3, 4, 5, 8, 9, 10) Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 47 (441) від 13.08-21.08.2019 року, наданих КТ сканах головного мозку від 27.07.2019 року, у потерпілого ОСОБА_17 описані наступні ушкодження:

А) Закрита черепно-мозкова травма у вигляді синця лобової ділянки справа на 3 см вище надбрівної дуги (точка прикладання травмуючої сили), синців (3) та садна правої скроневої ділянки (точка прикладання травмуючої сили), тімяно-потиличної ділянки справа (точка прикладання травмуючої сили), крововилива у м`які тканини лобно-скронево-тімяно-потило-потиличної ділянки, перелом правої скроневої кістки, крововиливи під тверду (субдуральний) правих лобної, скроневої тім`яної та частково потиличних ділянках та лівій лобовій ділянці, крововиливів під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальні) правої скроневої частки по зовнішній поверхні, множинні забої головного мозку в проекції полюса та нижньої частини лівої та правої лобових часток, нижньої поверхні правої скроневої частки, крововиливу у шлуночки головного мозку.

Вище перелічені ушкодження утворюють єдиний нерозривний комплекс закритої черепно-мозкової травми та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень згідно п.п. 2.1.2, 2.1.3 «б, в, г» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (м. Київ, 1995).

Враховуючи наданий відеозапис з місця події, постраждалому було нанесено два удари у ділянки голови, за рахунок яких тілу потерпілого ОСОБА_17 було надано прискорення з подальшим падінням на підлогу. Дані травматичні ушкодження були заподіяні в дуже короткий проміжок часу, який можливо перелічити декількома секундами.

Враховуючи локалізацію внутрішньочерепних ушкоджень, а саме субдуральних, субарахноїдальних крововиливів у шлуночки головного мозку, забоїв головного мозку, переломів правової скроневої кістки (дані ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень самі по собі), слід дійти до висновку, що вони могли утворитись виключно за рахунок нанесення ударів без подальшого падіння на підлогу. Будь-який із даних ударів, або обидва удари у сукупності, могли призвести до формування черепно-мозкової травми. Таким чином, комісія експертів не має можливості визначити, в результаті якого травмуючого чинника могло виникнути кожне окреме ушкодження голови у потерпілого ОСОБА_17

Б) Травма кінцівок у вигляді садна в проекції задньої поверхні правого ліктьового суглоба (точка прикладання травмуючої сили), саден (2) в проекції задній поверхні лівого ліктьового суглоба (точка прикладання травмуючої сили). Дані ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмета та ударі об тверду підлогу. Визначити послідовність вище перелічених ушкоджень комісія експертів немає можливості, тому що всі ушкодження були утворені в дуже коротких проміжок часу, який можливо перелічити у декілька секунд, що видно на відеозаписі, який був наданий.

Дані ушкодження при звичайному своєму перебігу, як в сукупності так і кожне окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів, і таким сином згідно з п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (м. Київ, 1995) по відношенню до живих осіб, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

5.(11) Враховуючи локалізацію ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_17 , даних відеозапису з місця події від 27.07.2019 року, потерпілий знаходився до нападників своєю передньою та правою передньо-боковою поверхнею тіла.

6.(12) Враховуючи локалізацію, масивність та тяжкість травми, потерпілий ОСОБА_17 після отримання черепно-мозкової травми не міг здійснювати які-небудь самостійні дії.

7.(13,14,15) Згідно наданих відеоматеріалів комісія експертів оцінити покази вище перелічених свідків не має можливості.

8.(16) Згідно наданого відеозапису, травматичні ушкодження потерпілому ОСОБА_17 були нанесені 27.07.2019 року о 01:40 год., згідно медичній карті стаціонарного хворого № 17480, постраждалий ОСОБА_17 надійшов до стаціонару КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», 27.07.2019 року о 06.30 год., таким чином з моменту отримання травми до моменту надходження до стаціонару пройшло чотири години. При своєчасній госпіталізації та негайному наданні спеціалізованої допомоги, не виключається можливість збереження життя потерпілому ОСОБА_17 .

За таких обставин, стороною обвинувачення дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

2.2. Позиція сторони обвинувачення.

Правова позиція сторони обвинувачена відображена в обвинувальному акті, з огляду на який прокурор зазначив, що стороною обвинувачення надано та судом досліджено достатньо доказів для встановлення відповідності викладених у обвинувальному акті фактичних обставин об`єктивній істині, як зважаючи на окремі докази, так і в їх сукупності дають підстави визнати ОСОБА_6 , винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за кваліфікуючими ознаками умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

В обґрунтування винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, сторона обвинувачення посилається на такі докази, які були безпосередньо дослідженні під час судового розгляду, а саме:

Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000845 від 28.07.2019 року, відповідно до яких підтверджується факт реєстрації в Реєстрі вищезазначеного кримінального провадження за попередньою правовою кваліфікацією ч. 2 ст. 121 КК України (підозрювана особа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрювана особа - ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , - виділені матеріали досудового розслідування).

Протокол огляду місця події від 27.07.2019 року з 07.40 год. до 08.15 год. зі схемами та фототаблицями, відповідно до якого співробітниками правоохоронних органів в присутності понятих та із застосуванням технічних засобів фіксації проведено огляд місця події, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення вказаної слідчої дії було виявлено місце виявлення чоловіка на ім`я ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та сліди бурого кольору на асфальтобетоні з яких було зроблено змив, та вилучено 1 змив сліду з асфальтобетону, який було запаковано у паперовий конверт.

Довідкою КУ «Одеська обласна лікарня» від 27.07.2019 року, відповідно до якої ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , знаходився у відділенні інтенсивної терапії загального профілю з діагнозом: ОТ ЧМТ, ушиб головного мозга тяжелой степени, перелом височной кости справа с опасностью перехода в клонические судороги.

Протокол огляду від 28.07.2019 року з 11:50 год. до 12:10 год., відповідно до якого співробітниками правоохоронних органів в присутності понятих та із застосуванням технічних засобів фіксації проведено огляд серверної кімнати АЗС «Алькор» за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення вказаної слідчої дії, з дозволу ОСОБА_20 , було зроблено копію відеозапису з камер відеоспостереження, які розташовані на території даної АЗС за період з 26.07.2019 року 22.03 год. по 27.07.2019 року 02.58 год. на лазерний оптичний диск інформаційного типу DVD-R, 4,7 Gb.

Протокол огляду від 28.07.2019 року з 18:05 год. до 19:50 год., відповідно до якого співробітниками правоохоронних органів в присутності понятих, за участю власника приміщення ОСОБА_21 , та із застосуванням технічних засобів фіксації проведено огляд серверної кімнати автосалону «CarBuro» за адресою: АДРЕСА_3 , з дозволу ОСОБА_21 , було зроблено копію відеозапису з камер відеоспостереження, які розташовані на території даного автосалону за період з 26.07.2019 року 18:00 год. по 27.07.2019 року 03:15 год. на лазерні оптичні диски інформаційного типу DVD-R, 4,7 Gb.

Протокол огляду речей та документів від 30.07.2019 року з 13:00 год. до 14:00 год., відповідно до якого співробітниками правоохоронних органів, з дотриманням вимог ст.ст. 104-107, 100, 223 та 237 КПК України, в приміщенні кабінету № 21 Лиманського ВП ГУНП України в Одеській області, при штучному освітленні, кімнатній температурі, було проведено огляд 2 лазерних оптичних дисків інформаційного типу DVD-R, 4,7 Gb, 120 min, на яких містяться відеофайли, копія яких була вилучена 28.07.2019 року з камер відеоспостереження автосалону «CarBuro» за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі протоколу огляду від 28.07.2019 року, а саме проведеним оглядом предметів встановлено: 2 лазерних оптичних диски інформаційного типу DVD-R, 4,7 Gb, 120 min, помаранчевого кольору з однієї сторони, дзеркального відображення на іншій стороні, діаметром 12 см, на дисках мається 11 відеозаписів, за період з 19:00 год. 26.07.2019 року по 03:00 год. 27.06.2019 року на яких видно, як на внутрішньому дворі між супермаркетом «Обжора», що за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Семена Палія, 25, та автосалону «CarBuro» за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Семена Палія, 25В, в період з 19:00 год. 26.07.2019 року по 01:30 год. 27.07.2019 року періодично заїжджають різного роду автомобілі, заходять/виходять різні особи, в тому числі ОСОБА_17 , який з кимось емоційно розмовляє по телефону. 27.07.2019 року в 01:39 год. на територію СТО заходять особи (чоловіки) та підходять до ОСОБА_17 , з ким у них виникає сварка. 27.07.2019 року в 01:40 год. один з них ( ОСОБА_19 ) один раз ударяє в область голови ОСОБА_17 від якого останній починає падати на землю. В момент падіння одночасно особа, яка знаходилась з лівої сторони від потерпілого штовхає його, а особа, яка знаходилась справа від потерпілого наносить боковий удар в область правої частини голови, від отриманих ударів потерпілий падає на землю. 27.07.2019 року в період з 01:40 год. по 01:01:47 год. всі присутні намагаються допомогти привести до тями ОСОБА_17 27.07.2019 року в 01:47 год. приїжджає ДСО на службовому автомобілі, виходить 2 співробітника, більшість із присутніх покидає місце вчинення правопорушення в невідомому напрямку, а співробітники ДСО забирають ОСОБА_22 та їдуть у невідомому напрямку. Після чого 27.07.2019 року в 02:16 год. троє осіб ( ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , невстановлена особа на ім`я ОСОБА_25 ) перетягують ОСОБА_17 до приміщення СТО. Під час огляду технічні засоби не застосовувались.

Відеозаписи представлені стороною обвинувачення оглянуті судом у судовому засіданні у повному обсязі.

Постанова про визнання предметів речовими доказами та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 30.07.2019 року, відповідно до якої приєднано до матеріалів кримінального провадження 2 лазерних оптичних диски інформаційного типу DVD-R, 4,7 Gb, 120 min, як речові докази.

Висновок експерта № 626 судово-медичної експертизи речових доказів, проведеної відповідно до ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.08.2019 року, з 22.08.2019 року по 06.09.2019 року, відповідно до п. 3.1 якої у змиві на марлевому тампоні, вилученому при огляді місця події, знайдено кров людини, при дослідженні якої на групову приналежність виявлено антигени А і Н, властиві групі крові Аз ізогемаглютиніном анти-В з супутнім антигеном Н за ізосерологічною системою АВО.

Акт судово-медичного дослідження трупу (обстеження) № 441, проведеного відповідно до ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.08.2019 року, з 29.07.2019 року по 20.08.2019 року, відповідно до якого наа трупі ОСОБА_17 виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: синці: лобної (1) та вискової (3) області праворуч, садно правої вискової області, крововилив м`яких тканин голови з внутрішньої поверхні правої лобно-висково-тімяно-потиличної області, перелом правої вискової кістки (за клінічними даними), крововилив між твердою та м`якою мозковими оболонками (субдуральний 50 мл видалено оперативно + 190 мл), крововилив під м`якою мозковою оболонкою (субарахноїдальний) зовнішньої поверхні правої вискової частини, контузійні крововиливи та розміжчення полюсів та нижньої поверхні лобних часток, правої вискової частини. Зазначені тілесні ушкодження виникли від ударів тупого (тупих) предмета (предметів). В ушкодженнях не встановлено індивідуальних ознак травмуючого предмета (предметів). Синець правої вискової області (6*3) та перелом правої вискової кістки (лінійний за клінічними даними) виникли одномоментно від удару тупого предмету з обмеженою контактною поверхнею. Садно на голові трупа в правій тімяно-потиличній області та на діаметрально протилежних поверхнях контузійні крововиливи з розміжченням в області полюсів та нижньої поверхні лобних часток головного мозку указують, що тілу потерпілого ОСОБА_17 було надано прискорення при падінні його з висоти власного росту та ударом правою тімяно-потиличною областю голови. Садна задньої поверхні правого та лівого ліктьових суглобів також могли виникнути від ударів тупих предметів під час падіння з висоти власного росту. Смерть ОСОБА_17 знаходиться у причинному зв`язку з черепно-мозковою травмою у вигляді синців та саден голови, перелому вискової кістки, контузійних крововиливів, розмічення головного мозку та крововиливів під оболонки головного мозку; безпосередньою причиною смерті є набряк головного мозку. Момент настання смерті потерпілого (06.20 год. 29.07.2019 року) чітко зареєстрований в картці стаціонарного хворого. Ступінь розвитку трупних явищ на момент до слідження трупа цілком відповідає цьому терміну. При надходженні до обласної лікарні, кров на наявність етилового алкоголю у ОСОБА_17 не брали.

Акт судово-медичного імунологічного дослідження трупу (обстеження) № 909, проведеного відповідно до ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.08.2019 року, з 01.08.2019 року по 02.08.2019 року, відповідно до якого у наданих гістологічних препаратах від трупа ОСОБА_17 , виявлено субарахноїдальний та контузійні крововиливи головного мозку з нерівномірно вираженою клітинною реакцією та початком проліферації, набряк мозку та вторинні перивасклярні крововили у глубині півкуль головного мозку. Нерівномірне кровонаповнення органів. Ателектаз, набряк легенів, гпертрофія, дистрофія міокарда, парентіматозна та жирова дистрофія печінки.

Висновок судово-медичного експерта № 47 (441), проведеного відповідно до ухвали слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.08.2019 року, з 13.08.2019 року по 21.08.2019 року, відповідно до якого:

1 (1) Момент настання смерті ОСОБА_17 (06.20 год. 29.07.2019 року) чітко зареєстрований в картці стаціонарного хворого. Ступінь розвитку трупних явищ на момент до слідження трупа цілком відповідає цьому терміну.

2 (2, 5, 6) Смерть ОСОБА_17 знаходиться у причинному зв`язку з черепно-мозковою травмою у вигляді синців та саден голови, перелому вискової кістки, контузійних крововиливів, розмічення головного мозку та крововиливів під оболонки головного мозку. Безпосередньою причиною смерті є набряк головного мозку.

3 (3, 8, 9) На трупі ОСОБА_17 виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма: синці: лобної (1) та вискової (3) області праворуч, садно правої вискової області, крововилив м`яких тканин голови з внутрішньої поверхні правої лобно-висково-тімяно-потиличної області, перелом правої вискової кістки (за клінічними даними), крововилив між твердою та м`якою мозковими оболонками (субдуральний 50 мл видалено оперативно + 190 мл), крововилив під м`якою мозковою оболонкою (субарахноїдальний) зовнішньої поверхні правої вискової частини, контузійні крововиливи та розміжчення полюсів та нижньої поверхні лобних часток, правої вискової частини. Зазначені тілесні ушкодження виникли від ударів тупого (тупих) предмета (предметів). В ушкодженнях не встановлено індивідуальних ознак травмуючого предмета (предметів). Синець правої вискової області (6*3) та перелом правої вискової кістки (лінійний за клінічними даними) виникли одномоментно від удару тупого предмету з обмеженою контактною поверхнею, можливо озутою ногою чи кулаком руки людини. Садно на голові трупа в правій тімяно-потиличній області та на діаметрально протилежних поверхнях контузійні крововиливи з розміжченням в області полюсів та нижньої поверхні лобних часток головного мозку указують, що тілу потерпілого ОСОБА_17 було надано прискорення при падінні його з висоти власного росту та ударом правою тімяно-потиличною областю голови. Садна задньої поверхні правого та лівого ліктьових суглобів також могли виникнути від ударів тупих предметів під час падіння з висоти власного росту.

4 (4) Черепно-мозкова травма голови у ОСОБА_17 має єдиний комплекс та представлена наступним механізмом: синець (6*3 см) в правій висковій області та перелом правої вискової кістки (лінійний за клінічними даними) найбільш ймовірно виникли першими, у подальшому при падінні виникли садно тім`яна-потиличної області, вогнищеві крововиливи головного мозку та крововиливи під оболонки головного мозку.

5 (7) На момент ушкодження голови потерпілий ОСОБА_17 найбільш ймовірно знаходився у вертикальному положенні та був звернений правою боковою поверхнею голови до травмуючого предмета, на це вказує характер та локалізація тілесних ушкоджень.

6 (10) При надходженні до обласної лікарні, кров на наявність етилового алкоголю у ОСОБА_17 не брали.

7 (11) Черепно-мозкова травма у ОСОБА_17 , а саме: синці, садна, перелом вискової кістки, контузійні крововиливи, розмічення головного мозку та крововиливи під його оболонки у своїй сукупності згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя п. 2.1.1. а), п. 2.1.2, п. 2.1.3. б), в), г) (м. Київ, 1995). Садна верхніх кінцівок, як кожне окремо, так і в своїй сукупності являються незначними, які швидко проходять і по цьому критерію мають ознаки легких тілесних ушкоджень п. 2.3.5 (ті ж правила).

Протокол пред`явлення особи для впізнання від 15.08.2019 року (почато о 19:30 год.- закінчено о 19:34 год.), проведеного слідчим слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_26 , з дотриманням вимог ст.ст. 40, 104, 223, 228, 231 КПК України в присутності осіб, яким роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 66 КПК України, із застосуванням технічних засобів фіксації, в присутності понятих, свідку ОСОБА_18 було пред`явлено для впізнання чотирьох осіб, він впізнав особу під № 2, нею був « ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Перед пред`явленням особи для впізнання у свідка ОСОБА_18 попередньо було з`ясовано чи може він впізнати особу, свідок ОСОБА_18 запевнив, що бачив особу, яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_17 , та може впізнати її за зовнішніми ознаками.

Протокол проведення слідчого експерименту від 16.08.2019 року (розпочато о 10:55 год.- закінчено о 11:02 год.), проведеного слідчим слідчого відділу СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_26 в приміщенні службового кабінету за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 44-А, з дотриманням вимог ст.ст. 104, 223, 240 КПК України, із застосуванням технічних засобів фіксації, за участі свідка ОСОБА_27 , в присутності понятих, з метою уточнення механізму нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, в ході якого свідок ОСОБА_27 погодився добровільно розповісти обставини події та відтворити механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, а саме те, що 27.07.2019 року за адресою: м. Одеса, вул. Марселька, СТО «Алькор» на вулиці сталася сутичка в результаті якої загинув ОСОБА_17 . Сутичка сталася між потерпілим ОСОБА_17 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 та іншими невідомими йому особами в зальній кількості 6 чоловік. В процесі сварки ОСОБА_17 нанесли декілька ударів ОСОБА_19 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 штовхнув. ОСОБА_19 стояв напроти потерпілого, потім почав йти в сторону бокса, ОСОБА_17 намагався його зупинити, хотів схопити ОСОБА_22 за руку, і в цей момент ОСОБА_33 наніс йому один удар кулаком в область обличчя, від якого ОСОБА_17 почав відхилятися назад, в цей момент одночасно ОСОБА_32 намагався нанести удар і штовхнув потерпілого, а ОСОБА_31 наніс боковий удар в область правої скроневої частини голови. ОСОБА_17 від нанесених ударів впав на асфальтове покриття землі та втратив свідомість. Відеозапис даного слідчого експерименту було відтворено у судовому засіданні за участі сторін кримінального провадження.

Висновок комісійної судово-медичної експертизи № 249, проведеного відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.09.2019 року, з 13.09.2019 року по 24.09.2019 року експертами ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , відповідно до якого судово-медична експертна комісія прийшла до наступних підсумків:

1.(1) Згідно даних медичної карти стаціонарного хворого № 17840, смерть потерпілого ОСОБА_17 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06:20 год., що не суперечить медичним даним.

2.(2) Згідно висновку судово-медичної експертизи № 47 (441) від 13.08-21.08.2019 року, наданих КТ сканах головного мозку від 27.07.2019 року, смерть потерпілого ОСОБА_17 знаходиться у причинному зв`язку із закритою черепно-мозковою травмою у вигляді синців та садин голови, крововилива у м`які тканини лобно-скронево-тімяно-потило-потиличної ділянки голови, перелому правої скореневої кістки, крововилива під тверду (субдуральний) та під м`які (субарахноїдальні) мозкові оболонки головного мозку, множинних забоїв та розмізчень полюсів та нижньої поверхні лобних часток, правої скроневої частки головного мозку, внутрішньошлункових крововиливів. Дана травма привела до розвитку набряку головного мозку, який і став безпосередньою причиною смерті. Таким чином, комплекс всіх вище перелічених ушкоджень знаходяться у прямому причинному зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_17 .

3.(7) Згідно наданого відеозапису, травматичні ушкодження були нанесені 27.07.2019 року о 01.40 год., згідно медичній карті стаціонарного хворого № 17480, постраждалий ОСОБА_17 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06:20 год. Таким чином, з моменту отримання травми до моменту настання смерті пройшло 2 доби та практично 5 годин.

4.(3, 4, 5, 8, 9, 10) Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 47 (441) від 13.08-21.08.2019 року, наданих КТ сканах головного мозку від 27.07.2019 року, у потерпілого ОСОБА_17 описані наступні ушкодження:

А) Закрита черепно-мозкова травма у вигляді синця лобової ділянки справа на 3 см вище надбрівної дуги (точка прикладання травмуючої сили), синців (3) та садна правої скроневої ділянки (точка прикладання травмуючої сили), тімяно-потиличної ділянки справа (точка прикладання травмуючої сили), крововилива у м`які тканини лобно-скронево-тімяно-потило-потиличної ділянки, перелом правої скроневої кістки, крововиливи під тверду (субдуральний) правих лобної, скроневої тім`яної та частково потиличних ділянках та лівій лобовій ділянці, крововиливів під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальні) правої скроневої частки по зовнішній поверхні, множинні забої головного мозку в проекції полюса та нижньої частини лівої та правої лобових часток, нижньої поверхні правої скроневої частки, крововиливу у шлуночки головного мозку.

Вище перелічені ушкодження утворюють єдиний нерозривний комплекс закритої черепно-мозкової травми та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень згідно п.п. 2.1.2, 2.1.3 «б, в, г» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (м. Київ, 1995).

Враховуючи наданий відеозапис з місця події, постраждалому було нанесено два удари у ділянки голови, за рахунок яких тілу потерпілого ОСОБА_17 було надано прискорення з подальшим падінням на підлогу. Дані травматичні ушкодження були заподіяні в дуже короткий проміжок часу, який можливо перелічити декількома секундами.

Враховуючи локалізацію внутрішньочерепних ушкоджень, а саме субдуральних, субарахноїдальних крововиливів у шлуночки головного мозку, забоїв головного мозку, переломів правової скроневої кістки (дані ушкодження мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень самі по собі), слід дійти до висновку, що вони могли утворитись виключно за рахунок нанесення ударів без подальшого падіння на підлогу. Будь-який із даних ударів, або обидва удари у сукупності, могли призвести до формування черепно-мозкової травми. Таким чином, комісія експертів не має можливості визначити, в результаті якого травмуючого чинника могло виникнути кожне окреме ушкодження голови у потерпілого ОСОБА_17

Б) Травма кінцівок у вигляді садна в проекції задньої поверхні правого ліктьового суглоба (точка прикладання травмуючої сили), саден (2) в проекції задній поверхні лівого ліктьового суглоба (точка прикладання травмуючої сили). Дані ушкодження утворилися від дії тупого твердого предмета та ударі об тверду підлогу. Визначити послідовність вище перелічених ушкоджень комісія експертів немає можливості, тому що всі ушкодження були утворені в дуже коротких проміжок часу, який можливо перелічити у декілька секунд, що видно на відеозаписі, який був наданий.

Дані ушкодження при звичайному своєму перебігу, як в сукупності так і кожне окремо, мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше шести днів, і таким сином згідно з п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (м. Київ, 1995) по відношенню до живих осіб, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

5.(11) Враховуючи локалізацію ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_17 , даних відеозапису з місця події від 27.07.2019 року, потерпілий знаходився до нападників своєю передньою та правою передньо-боковою поверхнею тіла.

6.(12) Враховуючи локалізацію, масивність та тяжкість травми, потерпілий ОСОБА_17 після отримання черепно-мозкової травми не міг здійснювати які-небудь самостійні дії.

7.(13,14,15) Згідно наданих відеоматеріалів комісія експертів оцінити покази вище перелічених свідків не має можливості.

8.(16) Згідно наданого відеозапису, травматичні ушкодження потерпілому ОСОБА_17 були нанесені 27.07.2019 року о 01:40 год., згідно медичній карті стаціонарного хворого № 17480, постраждалий ОСОБА_17 надійшов до стаціонару КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», 27.07.2019 року о 06.30 год., таким чином з моменту отримання травми до моменту надходження до стаціонару пройшло чотири години. При своєчасній госпіталізації та негайному наданні спеціалізованої допомоги, не виключається можливість збереження життя потерпілому ОСОБА_17 .

Протокол огляду речей та документів від 03.10.2019 року з 10:00 год. до 10:15 год., відповідно до якого співробітниками правоохоронних органів, з дотриманням вимог ст.ст. 98, К104-107, 100, 223 та 237 КПК України, в приміщенні кабінету № 19 відділу з розслідування особливо тяжких злочинів Головного управління Національної поліції в Одеській області при комбінованому освітленні, кімнатній температурі 20 0С, було проведено огляд оптичного носія інформації типу DVD-R, 4,7 Gb, на якому міститься відеофайл, копія якого була вилучена 28.07.2019 року з камер відеоспостереження АЗС «Алькор» за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Семена Палія, 25а, на підставі протоколу огляду від 28.07.2019 року. Перегляд відео проводився на службовому комп`ютері «AcermodelNO. N15C1», при перегляді відеофайлу будь-якої інформації, яка б мала значення для досудового розслідування не виявлено. В ході проведення огляду фото фіксація не проводилась; в ході проведення огляду нічого не вилучалось.

Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_41 , який приведений судом до присяги, згідно яких свідок показав суду, що у 2018 році працював таксистом, служба «838» «Оптимальне». За викликом таксі, віз людину з міста Одеси до міста Умань, на виїзді з міста Одеси автомобіль таксі зупинила патрульна поліція, затримала пасажира якого він віз до міста Умань, всіх доставили до відділення поліції у м. Одеса вул. Преображенська. Особу обвинуваченого він не пам`ятає.

Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_42 , який приведений судом до присяги, згідно яких свідок показав суду, що він орендує приміщення по вул. Семена Палія у м. Одесі. В той день до нього у гості приїхали знайомі, ОСОБА_43 , ОСОБА_25 , та ще одна раніше не відома йому особа ОСОБА_44 .

Вони всі разом випивали алкоголь. Пізніше прийшов до цієї компанії чоловік на ім`я ОСОБА_45 , всі продовжили вживати алкоголь. Від кількості випитого свідок ОСОБА_46 заснув. Що відбулося надалі йому не відомо.

Пізніше його відправили на таксі до дому.

Пізніше зі слів третіх осіб, яких він не пам`ятає, йому стало відомо, що побили ОСОБА_47 , але саму подію та як це відбувалось він не знає.

Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який приведений судом до присяги, згідно яких свідок показав суду, що він особисто має дружні відносини з обвинуваченим ОСОБА_6 . В той день вони із ОСОБА_6 та великою компанією зібрались біля магазину «Беленький» по вул. Ген. Бочарова у м. Одеса, де поруч є стадіон.

Всього було чоловік 20 у компанії. Разом вирішили вирушити на відпочинок на пляж «Лузанівка», так як був вихідний день. Викликали таксі. По шляху прямування зупинились на АЗС «Алькор» по вул. Семена Палія, де зустріли ОСОБА_48 , який просив штовхнути його автомобіль. Потім ми підійшли на СТО, там були нетверезі хлопці, які гучно розмовляли, з «монтировками». Хлопців було троє. Вони конфліктували між собою. Ми намагалися їх заспокоїти, сказали їм, що ми прийшли забрати свою машину. Аміран почав лаятись. ОСОБА_49 стояв осторонь і побачив, що якийсь хлопець впав на землю.

Але пояснити суду хто впав, та хто саме бив потерпілого свідок не зміг, оскільки він не бачив цього моменту.

Надалі потерпілому надали води, він втратив свідомість. Його поливали водою.

Решта хлопців, які були з потерпілим сказали: «Йдіть, ми самі все владнаємо».

Через деякий час потерпілий прийшов до тями, дихав самостійно, відкрив очі.

Хтось запропонував викликати швидку.

Хтось сказав, що вже викликали швидку.

Через хвилин 15 компанія ОСОБА_50 поїхала до пляжу «Лузанівка».

Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_51 , який приведений судом до присяги, згідно яких свідок показав суду, що він на час події працював поліцейським. В теперішній час звільнився з лав поліції.

Свідок показав суду, що як вказано у рапорті та в первинних показах він екіпажем рухався в сторону ЖК «Зелений Мис», та спрацював виклик на АЗС «Алькор». Екіпаж поліції прибув на АЗС «Алькор» зі сторони СТО, по приїзду ніякої бійки не було, поцікавились чи потрібна допомога. Про допомогу ніхто не питав.

Була одна людина яка вживала алкоголь, вжила багато, і тому поліцейські вирішили посадити цю людину в службовий автомобіль, та відвезти подалі задля профілактики подальшого конфлікту.

Свідок показав, що дійсно на СТО перебувало приблизно 5-6 осіб, одна людина сиділа на полу, як на корточках, точніше свідок не пам`ятає. Цій людині давали пити.

У людини яка сиділа на полу зовнішніх проявів ушкоджень не було видно, крові не було.

Людину на ім`я ОСОБА_52 вони раніше бачили, саме він був у стані алкогольного сп`яніння, і гучніше всіх лаявся, і саме його вивезли подалі від компанії.

Свідок показав суду, що можливо, йому здалося, що ОСОБА_52 під час свого збудженого стану та бурхливих висловлювань, сказав, що вдарив один раз.

Але свідок не пам`ятає точно, події не бачив, допомоги жодна особа не просила.

Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_23 , який приведений судом до присяги, згідно яких свідок показав суду, що потерпілий ОСОБА_17 знайомий йому.

В той день він оставив свою машину на цьому самому СТО, викликав таксі та поїхав.

ОСОБА_25 , ОСОБА_53 та ОСОБА_54 сиділи у кафе відпочивали, вони вживали алкоголь. Свідок з ними алкоголь не вживав.

Десь у проміжок часу між першою та другою ночі його набрав ОСОБА_25 , і повідомив, що був конфлікт, і ОСОБА_55 побили.

ОСОБА_25 попрохав приїхати, треба було сісти за кермо автомобіля, і завезти ОСОБА_55 до дому.

ОСОБА_25 повідомив, що прийшли невідомі особи, та побили ОСОБА_56 .

Коли він приїхав на СТО ОСОБА_57 сидів у кріслі та спав.

ОСОБА_55 погрузили до автомобіля свідка, потерпілий ознак свідомості не подавав.

Коли приїхали додому, свідок зрозумів, що ОСОБА_57 почувається погано, та викликав швидку.

Поїхали до лікарні, робили КТ, а біля 7 ранку приїхали до лікарні працівники поліції.

Свідок пояснив, що при ньому ОСОБА_57 був не контактний, був без свідомості.

Свідок також надав свідчення, що автомобіль БМВ Х-5 належав йому, саме на цьому автомобілі перевозили потерпілого ОСОБА_58 .

На запитання сторони захисту про те, що, можливо, тілесні ушкодження потерпілому в області голови були нанесені задньою лівою двір`ю автомобіля, свідок пояснив, що ніякого контакту з головою ОСОБА_55 двір не мала, двір закривалась м`яко, не хлопаючи. Всі ушкодження ОСОБА_57 напевно отримав до поміщення до автомобіля.

Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , який приведений судом до присяги, згідно яких свідок показав суду, що працював менеджером на АЗС «Алькор». Через день після події до нього завітали працівники поліції та просили надати відео матеріали з камер спостереження. Безпосереднім свідком події свідок не був. Поліцейські вибрали та записи, на яких було зафіксовано подію.

Більше свідок нічого пояснити суду не зміг.

Показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_59 , який приведений судом до присяги, згідно яких свідок показав суду, що працює в поліції охорони. На стадії досудового слідства допитувався як свідок, оскільки ніс службу в добовому наряді.

Того дня, екіпаж поліції їхав повз АЗС «Алькор», надійшло повідомлення. Вони прибули з напарником до СТО, де побачили групу осіб чоловічої статі. Було більше 5 осіб. Всі гучно розмовляли. Між цими особами була сварка, всі сварилися. ОСОБА_19 раніше свідкові знайомий не був. Але його ім`я раніше чув за родом своєї службової діяльності. Ніхто допомогу не просив. Більше свідок не пам`ятає.

Судом не допитувались свідки ОСОБА_60 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_61 .

Суд звертає увагу на те, що одним з принципів кримінального процесу є змагальність сторін та свобода в поданні ними своїх доказів і у доведенні перед справедливим судом їх переконливості (п.15 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Реалізуючи вказаний принцип законодавець зобов`язав суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створювати необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Згідно з положенням частини 1 статті 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених законом випадках, - на потерпілого.

Згідно з положенням частини 3 статті 23 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Крім того, суд беззаперечно приймає до увагу те, що відповідно до ст. 28 КПК України, кожна процесуальна дія або рішення повинні бути виконані або прийняті у розумні строки.

Критерієм оцінювання розумності строку є складність справи, що може бути зумовлена як фактичними обставинами справи, так і різними правовими аспектами, пов`язаними зі справою опосередковано. Складність справи визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачених, підсудних та інкримінованих епізодів злочинної діяльності, характеру фактичних даних, що підлягають встановленню, кількості учасників справи (потерпілих, свідків), обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення судового слідства, забезпечення допомоги перекладача, об`єднання матеріалів справи тощо.

У п.116 рішення ЄСПЛ від 12 березня 2009 року у справі «Вергельський проти України» зазначено: «розумність тривалості провадження має оцінюватися у світлі конкретних обставин справи та з урахуванням таких критеріїв, як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів». При цьому ЄСПЛ зазначає, що відкладення розгляду справи, призначення і проведення експертизи, участь судді в розгляді інших справ, повернення кримінальної справи прокуророві з метою усунення допущених порушень кримінально-процесуального законодавства самі по собі не суперечать чинному законодавству, але не можуть призводити до порушення права особи на судочинство в розумний строк (рішення ЄСПЛ від 13 липня 1983 року у справі «Цимерман і Штайген проти Швейцарії»). Не може також бути виправданням збільшення строків судового розгляду відсутність достатньої кількості суддів та їх перевантаженість. Згідно з позицією ЄСПЛ Конвенція покладає на держави-учасниці обов`язок організувати свою судову систему таким чином, щоб суди мали змогу діяти відповідно до вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, зокрема розглядати справи впродовж «розумного строку» (рішення від 06 вересня 2005 року у справі «Павлюлінець проти України»).

Вимоги про дотримання розумних строків провадження законодавчо закріплені у ст. 28 КПК України та відповідають існуючій практиці ЄСПЛ та нормам Конвенції стосовно дотримання прав людини у цій сфері. Підвищені вимоги до судового розгляду кримінальних справ ґрунтуються на існуючій практиці ЄСПЛ та мають враховуватися судами з огляду на положення ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява № 8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 11 рішення у справі Вемхофф проти Німетчини (Wemhoff v. Germany, заява № 2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпечення того, щоб обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Відповідно до ч. 2 ст. 327 КПК України прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

У справі «Жуковський проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що питання щодо допустимості доказів у справі - це, насамперед, предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди мають давати оцінку наявним у справі доказам. Завдання Суду згідно з Конвенцією полягає не у вирішенні того, чи було належним чином прийнято показання свідків як докази, а у встановленні того, чи провадження в цілому, і, зокрема, спосіб отримання доказів, було справедливим (див. серед інших джерел рішення від 23 квітня 1997 р. у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів» (Van Mechelen and Others v. the Netherlands), Reports 1997-III, с 711, п. 50, та рішення від 26 березня 1996 р. у справі «Доорсон проти Нідерландів» (Doorson v. the Netherlands), Reports 1996-II, с. 470, п. 67). Усі докази повинні зазвичай надаватися у відкритому судовому засіданні в присутності підсудного з метою забезпечення змагальних дебатів.

У цьому принципі є винятки, але вони не повинні порушувати право на захист. За загальним правилом пункт 1 і підпункт «d» пункту 3 статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати показання свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше (див. згадане вище рішення у справі «Ван Мехелен та інші проти Нідерландів» (Van Mechelen and Others v. the Netherlands), с 711, п. 51, та рішення від 15 червня 1992 р. у справі «Люді проти Швейцарії» (Ludi v. Switzerland), Series A, № 238, с. 21, п. 49). Вирок не може ґрунтуватись виключно або вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити (див. рішення від 27 січня 2009 р. у справі «A. L. проти Фінляндії» (A. L v. Finland), заява № 23220/04, п. 37).

Як вже зазначав у багатьох випадках Суд (див., серед інших джерел, наведене рішення у справі "Люді проти Швейцарії» (Ludi v. Switzerland) с. 21, п. 47), за певних обставин може виявитись необхідним послатися на показання, надані під час досудового слідства. Якщо підсудному було забезпечено відповідну та належну можливість заперечити показання або під час їхнього надання, або пізніше, їхнє прийняття в якості доказу само по собі не суперечить пункту 1 і підпункту «d» пункту 3 статті 6. Проте висновок щодо цього є таким: у разі, якщо вирок ґрунтується виключно або вирішальною мірою на показаннях особи, яку обвинувачений не мав можливості допитати або вимагати, щоб її допитали під час досудового слідства судового розгляду, права сторони захисту обмежуються такою мірою, яка є несумісною з гарантіями, передбаченими статтею 6 (див. рішення від 20 вересня 1993 р. у справі «Саїді проти Франції» (Saidi v. France), Series A, № 261 -С, с. 56-57, пп. 43-44; рішення від 27 лютого 2001 р. у справі «Лука проти Італії» (Luca v. Italy), заява № 33354/96, п. 40, та рішення у справі «Солаков проти "Колишньої Югославської Республіки Македонії» (Solakov v. the former Yugoslav Republic of Macedonia), заява № 47023/99, п. 57, ECHR 2001-X).

Суд також повторює, що національні органи влади повинні докласти «усіх розумних зусиль» для забезпечення явки свідка для безпосереднього допиту в суді першої інстанції. Що стосується показань свідків, яких, як виявилося, не було можливості допитати у присутності підсудного або його захисника, Суд наголошує на тому, що «пункт 1 статті 6 у поєднанні з пунктом 3 вимагає від Договірних Сторін вжити позитивних заходів, зокрема, для того, щоб дати обвинуваченому змогу допитати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали. Такі заходи є складовою сумлінності, з якою повинні діяти Договірні Сторони для того, щоб забезпечувати ефективне здійснення прав, які гарантуються статтею 6» (див. рішення у справі «Садак та інші проти Туреччини» (Sadak and Others v. Turkey), заяви № 29900/96, 29901/96, 29902/96 та 29903/96, п. 67, ECHR 2001-VIII; рішення від 4 грудня 2008 p. у справі «Трофімов проти Росії» (Trofimov v. Russia), заява № 1111/02, п. 33, та рішення від 5 лютого 2009 р. у справі «Макєєв проти Росії» (Makeyev v. Russia), заява № 13769/04, п. 36). Крім того, у випадку існування конкретної географічної перепони Суд також повинен вивчити, чи вжила держава-відповідач заходи, які достатньою мірою компенсували обмеження прав заявника (див., mutatis mutandis, рішення від 2 листопада 2010 р. у справі «Сахновський проти Росії» (Sakhnovskiyv. Russia) [ВП], №21272/03, п. 10).

З матеріалів судового провадження вбачається, що судом неодноразово за клопотанням прокурора відкладались судові засідання для виклику свідків сторони обвинувачення, та роз`яснювався прокурору його обов`язок забезпечення явки свідків сторони обвинувачення у судове засідання для допиту.

В матеріалах кримінального провадження наявна ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 04.07.2022 року про привід свідків обвинувачення : ОСОБА_15 , ОСОБА_21 , ОСОБА_62 , ОСОБА_16 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 .

Згідно рапортів о/у СКП ВП № 3 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області ОСОБА_65 від 11.07.2022 року вбачається, що ОСОБА_66 за вказаною в ухвалі суду адресою ні коли не мешкав і не мешкає, місце його перебування не відомо; ОСОБА_21 також не перебуває за місцем мешкання.

Згідно рапорту о/у СКП ВП № 3 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області вбачається, що ОСОБА_16 за адресою останнім часом не мешкає, місце його перебування не встановлено.

Згідно рапорту о/у СКП ВП № 3 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області вбачається, що ОСОБА_15 за адресою останнім часом не мешкає, місце його перебування не встановлено.

Згідно рапорту о/у СКП ВП № 3 ОРУП № 1 ГУ НП в Одеській області вбачається, що ОСОБА_67 за адресою останнім часом не мешкає, місце його перебування не встановлено.

Отже судом було вжито всіх дієвих заходів сприяння прокурору у забезпеченні явки свідків сторони обвинувачення для їх допиту у судовому засіданні стороною захисту перед справедливим та неупередженим судом.

В судовому засіданні також було оголошено покази свідка ОСОБА_24 від 30.07.2019 року та додаткові покази від 14.08.2019 року (нині померлий), які він надавав відповідно до вимог КПК України, пояснюючи, що 26.07.2019 року біля 21:00 години він приїхав додому, де перед цим припаркував свій автомобіль марки «Субару», д/н НОМЕР_1 на станції СТО «Алькор» за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Марсельська, 25. Після чого вийшов з авто, де побачив своїх місцевих знайомих та свого брата ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 . Підійшов до нього та вони почали розмовляти на різні теми, їх спільні знайомі почали збиратись у боксі СТО № 3, який орендував знайомий на ім`я ОСОБА_68 , приблизно 1976 року народження, користується мобільним телефоном з карткою НОМЕР_2 . Через 10 хвилин він підійшов за місцем мешкання, переодягнутися, оскільки до цього був у форменному одязі, а вони йому сказали, що будуть на місці відпочивати та сказали, якщо що щоб він приходив. Так біля 22:00 год. він повернувся за місцем та зайшов в бокс СТО, де був його брат, ОСОБА_68 орендатор, знайомий на ім`я ОСОБА_25 , який користується мобільним телефоном з карткою НОМЕР_3 , хлопець на ім`я ОСОБА_44 , який користується мобільним телефоном з карткою НОМЕР_4 , якого він бачив лише декілька раз, та ще було біля 10-15 чоловіків, які час від часу приходили та уходили. З 22:00 години та до 01:30 години вони всі разом, пили пиво та водку, їли, розмовляли на різі теми, на всіх людей вони розпили біля 2 пляшок водки 0,5 літри та біля 4 літрів пива. В один із моментів, 27.07.2019 року о 01:30 год., він вийшов зі своїм братом з боксу на двір, а в приміщенні залишились ОСОБА_68 та ОСОБА_25 . Він з братом, стояли на вулиці, біля боксу та розмовляли, він йому сказав, що вже треба йти додому та завершити гуляння, останній відповів, що згоден та зараз піде збиратись. В цей момент з боку виїзду на СТО з вулиці Марсельська, до них йшли агресивно налаштовані молоді хлопці біля 6 осіб, серед них були раніше йому відомий хлопець на ім`я ОСОБА_32 , який нещодавно звільнився з установи, де відбував покарання, та ОСОБА_31 , який являється місцевим мешканцем. В главі яких був раніше йому знайомий, як по службі, так як і являється їхнім місцевим мешканцем, неодноразово судимий ОСОБА_69 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який вважає себе кримінальним авторитетом. Вмить їх оточили з різних сторін, де його брат був прямо всередині, а він трохи збоку, зі сторони ОСОБА_48 та його хлопців почали доноситись грубі висловлювання в адресу ОСОБА_17 , що супроводжувались нецензурною лайкою та погрозами фізичною розправою прямо на місці. ОСОБА_43 , щось сказав йому у відповідь, але він не пам`ятає що саме. В них була словесна перепалка. В момент сутички ОСОБА_69 хотів зайти до боксу, а ОСОБА_43 хтів взяти ОСОБА_70 за руку, як зненацька, ОСОБА_69 своєю правою рукою, яку зжав в кулак, наніс ОСОБА_17 удар в область обличчя. Від удару ОСОБА_17 почав хилитися спиною назад, в цей момент ОСОБА_32 , який знаходився зліва від ОСОБА_71 штовхнув його в плечу, в цей момент ОСОБА_31 наніс правою рукою боковий удар в область правої частини голови, після нанесених ударів ОСОБА_17 впав на асфальтно-бетонне покриття та не вставав. Коли ОСОБА_72 наносили тілесні ушкодження я стояв біля ОСОБА_73 майже навпроти ОСОБА_74 . В цей же момент з боксу вибіг ОСОБА_25 та почав надавати допомогу ОСОБА_17 , приводити його до тями, але він не вставав. Він почав їх відтягувати від місця де лежав брат. Молоді хлопці, які прийшли з ОСОБА_75 почали кидатися до нього в бійку, та наносити різного роду удари в область обличчя та тіла. Його відігнали сторону АЗС «Алькор», де також почали кидатись у бійку та наносити йому удари. Після того, як вони його залишили, він підійшов до віконця, де сиділа касир АЗС «Алькор», та сказав викликати поліцію, оскільки у дворі СТО бійка. Через пару хвилин він повернувся та також почав допомагати прийти до тями ОСОБА_17 , але він так і не приходив, лежав без свідомості. Через деякий час всі розійшлися та з братом залишились він, ОСОБА_25 та ОСОБА_68 , вони занесли його в бокс, посадили на крісло та пробували з ним розмовляти, він щось бурмотів, але не розмовляв. Він побув з ним ще біля 20 хвилин та пішов додому, так як йому стало зле. ОСОБА_25 та ОСОБА_76 він сказав, що якщо ОСОБА_17 не прийде до тями найближчим часом, викликати йому швидку для надання допомоги. Прийшовши додому, йому дружина зробила декілька компресів, дала заспокійливе в таблетках, після чого він заснув. Прокинувшись о 08:52 год. він зателефонував ОСОБА_25 , щоб дізнатись стан ОСОБА_74 , чи прийшов він до тями, як він почуває себе. На що йому відповіли, зараз ОСОБА_43 в ОКЛ м. Одеса, в реанімації та він в дуже тяжкому стані, ОСОБА_17 будуть робити трепанацію черепа. Будучи в лікарні у ОСОБА_74 він створив групу в Вайбері до якої додав друзів та близьких ОСОБА_74 . В групі вони постійно спілкувалися та обмінювались інформацією про стан ОСОБА_74 та чим необхідно допомогти. 29.07.2019 року він дізнався з групи в Вайбері, що від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_77 помер.

Показами судового експерта КУ «Одеське обласне бюро судово- медичної експертизи» ОСОБА_78 , яка в судовому засіданні приведена судом до присяги експерта, яка показала суду, що приймала участь в обох проведених судово медичних експертизах за фактом смерті ОСОБА_17 , 1975 р.н.

Експерт показала суду, що смертельними тілесними ушкодженнями для потерпілого ОСОБА_55 стала черепно-мозкова травма у виді перелому правої скроневої кістки з подальшим крововиловом. Черепно-мозкова травма утворилась внаслідок падіння з висоти власного зросту та удару об тверду поверхню, якою міг бути, наприклад, асфальт, бетон.

Крім того, у потерпілого виявлені синці на обличчі та садна на кінцівках. Садна на кінцівках могли утворитись при падінні, а синці на обличчі могли утворитись внаслідок удару, наприклад, тупим предметом, яким міг бути кулак.

Але ці тілесні ушкодження не були смертельними для потерпілого.

Експерт пояснила, що смертельні ушкодження не могли утворитись у потерпілого внаслідок удару кулаком по обличчю, а тільки від контакту з твердою поверхнею при падіння з висоти власного зросту.

Експерт підтвердила висновки у обох експертизах, що потерпілому ОСОБА_79 було нанесено два удари в область голови за рахунок яких тілу потерпілого було надано прискорення, і, як наслідок, падіння з висоти власного зросту на тверду підлогу. Дані травматичні ушкодження були заподіяні у дуже короткий проміжок часу.

Від отриманих тілесних ушкоджень, зокрема черепно- мозкової травми потерпілий не міг самостійно не тільки рухатись, а і здійснювати будь- які самостійні дії.

Експерт ОСОБА_36 повністю виключила можливість отримання таких тілесних ушкоджень внаслідок вірогідного удару двірима автомобіля при їх закритті.

Експерт виключила перелом скроневої кістки потерпілого внаслідок удару кулаком, та пояснила, що такі ушкодження могли бути отримані при падінні з висоти власного зросту на тверду підлогу, або, якби удар кулаком був би дуже великої сили, але такого удару за матеріалами справи, які досліджувались експертами, не встановлено.

Показами потерпілого ОСОБА_10 , який приведений судом до присяги, та допитаний судом в судовому засіданні, який показав суду, що, на його думку, відносно його сина сталося цинічне вбивство.

Син проживав окремо з дружиною ОСОБА_11 та донькою в м. Подільськ (кол. Котовськ) Одеської області.

На наступний день після події йому повідомили, що син у лікарні у важкому стані. Приїхавши до лікарні він побачив, що син у реанімації, і йому повідомили про можливу операцію на головному мозку. Він намагався врятувати свого сина.

Обставини самої події йому не відомі, лише з матеріалів відеозапису він побачив як все відбувалось.

Він вважає, що ОСОБА_6 наніс удар важким предметом у скроневу область голови свого сина.

Потерпілий ОСОБА_10 неодноразово подавав суду клопотання про необхідність вирішення питання неналежної кваліфікації органом досудового розслідування інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення. Зокрема, потерпілий вважав, що дії обвинуваченого мають бути кваліфіковані за відповідною частиною ст. 115 КК України- вбивство.

Оцінюючи доводи потерпілого ОСОБА_10 суд виходить з наступного:

Згідно з п. 13 ч. 1 ст.3 КПК України обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно положенням ст. 337 ч. 1 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунете обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Таким чином, суд позбавлений можливості надання будь- якої оцінки доводам потерпілого ОСОБА_10 щодо його незгоди з кваліфікацією кримінального правопорушення та позицією прокурора.

Зміна обвинувачення в суді є дискреційним повноваженням прокурора.

Щодо доводів ОСОБА_10 про необхідністю виключення судом з масиву доказів сторони захисту відеозапису з камер відеоспостереження, який долучений судом до матеріалів справи згідно ухвали суду від 15.04.2021 року суд вказує на те, що оцінку необхідності прийняття доказів сторони захисту на стадії судового розгляду надано судом у цій самій ухвалі, тому суд не вважає доречним клопотання потерпілого ОСОБА_10 про вилучення зі складу доказів вже долученого судом доказу сторони захисту.

Доводи потерпілого ОСОБА_10 щодо незгоди із залученням судом висновку експерта № 24 від 14.09.2021 року, який наданий в судовому засіданні стороною захисту, суд вважає неспроможними з огляду на правило п.2 ч. 4 ст. 42 КПК України згідно якого, обвинувачений має право збирати і подавати докази.

Тобто, законодавець закріпив право обвинуваченого збирати і подавати докази на стадії судового розгляду.

Показами потерпілої ОСОБА_11 , яка приведена судом до присяги, і показала в судовому засіданні, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з потерпілим ОСОБА_17 . Про подію дізналась з повідомлення дільничого поліцейського, коли їй зателефонували і повідомили, що її чоловік у важкому стані у лікарні. Зі слів друзів потерпілого їй відомо, що на СТО за АЗС «Алькор» у м. Одесі сталася бійка, її чоловіка побили невідомі особи, від другого удару її чоловік впав та вдарився головою об підлогу.

Цивільний позов вона підтримує в повному обсязі.

2.3. Позиція сторони захисту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 показав суду, що 26.07.2019 року він практично весь день був вдома. Біля 22:00 годин він зустрівся у дворі з друзями, і вони вирішили спонтанно піти погуляти до моря. По дорозі вже вночі 27.07.2019 р. вони заїхали на «Алькор» поміняти валюту, де зустріли ОСОБА_48 , якого він знав лише візуально. З СТО доносилися якісь шум та сварка. Вони пішли поцікавитися, що трапилося, та чи потрібна допомога, на що ОСОБА_57 з ОСОБА_80 почали їх ображати і сказали уходити. ОСОБА_81 назвався співробітником поліції і сказав, що у нього в сумці табельна зброя, якою почав погрожувати ОСОБА_82 та його знайомим. Вони вирішили піти. Коли ОСОБА_52 повернувся, ОСОБА_57 схопив його за руку. Потім ОСОБА_57 почав насуватися на ОСОБА_83 , погрожувати йому, який вирішив його відштовхнути заради власної безпеки і уникнення побиття. ОСОБА_84 заспокоївся і стояв у стороні. Як вказав обвинувачений, він з метою власної безпеки вдарив ОСОБА_55 кулаком правої руки в обличчя скоріш за все в район щелепи, для того, щоб останній залишив його у спокої. Обвинувачений стверджує, що завдаючи удар ОСОБА_79 , він не передбачав, і не бажав такого наслідка, як смерть ОСОБА_55 , і не сподівався що будуть такі наслідки, які призведуть до смерті потерпілого.

Як показав обвинувачений, потерпілий ОСОБА_57 , після отриманого удару зробив крок назад, втратив рівновагу і впав, а він разом із ОСОБА_80 почали допомагати ОСОБА_79 , поїли водою, поливали голову, аби потерпілий прийшов до свідомості. ОСОБА_57 прийшовши до свідомості почав розмовляти з ними, подавав ознаки життя. ОСОБА_84 сказав, що сам викличе швидку допомогу. Потім під`їхали співробітники поліції, розмовляли з ОСОБА_80 , який сказав, що вони перепили, оскільки в них горе, а ОСОБА_57 також сидячи на підлозі спілкувався з поліцейськими. Про смерть потерпілого ОСОБА_55 він дізнався лише через місяць, до цього він ніде не переховувався.

Обвинувачений ОСОБА_6 висловив жаль та щире каяття з приводу скоєнного ним кримінального правопорушення, приніс щирі вибачення потерпілому ОСОБА_10 , бажав вибачитись перед потерпілою ОСОБА_11 та донькою потерпілого.

Сторона захисту стверджує, що сторона обвинувачення навмисно приховала від суду останню частину відеозапису з подвір`я автосалону « ІНФОРМАЦІЯ_5 », за адресою: АДРЕСА_3 , на якому очевидно видно заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , які виникли під час погрузки ОСОБА_17 в автомобіль та намаганнях транспортувати його.

Сторона обвинувачення не змогла з`ясувати і пояснити суду, що з ОСОБА_17 робили його друзі, утримуючи його після травмування на протязі півтори години в приміщенні СТО.

Окрім того, у сторони захисту виник сумнів в неупередженості сторони обвинувачення через намагання приховати (втратити) медичну документацію, що залишилася після смерті потерпілого ОСОБА_17 (медичну карту та рентгенівські знімки).

Сторона захисту не погоджується з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення.

На думку Сторони захисту, жоден з допитаних під час судового розгляду свідків не був безпосереднім очевидцем заподіяння ОСОБА_17 тілесних ушкоджень, тобто ніхто зі свідків на власні очі не бачив ані моменту падіння ОСОБА_17 , ані дії, яка придала прискорення такому падінню.

В судовому засіданні 16.09.2021 року судом долучено до матеріалів справи висновок № 24 від 14.09.2021 р., комісійної судово- медичної експертизи, складеного комісією експертів КУ «Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи», за фактом смерті потерпілого ОСОБА_10 , 1975 р.н., який складений на підставі клопотання захисника- адвоката ОСОБА_85 .

Експерти попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову без поважної причини від виконання покладених на них обов`язків відповідно до ст. ст. 384, 385 КК України.

Згідно вказаного висновку експертів, на підставі даних комісійної судово- медичної експертизи за фактом смерті потерпілого ОСОБА_17 , 1975 р.н., судово- медична комісія, у відповідності з поставленими питаннями, прийшла до наступних висновків:

1.(1) Згідно даних медичної карти стаціонарного хворого, та висновку судово-медичної експертизи № 47 (441) від 13.08-21.08.2019 року, у потерпілого ОСОБА_17 описані наступні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому правої скроневої кістки із подальшим розповсюдженням на основу черепа, крововиливів під тверді мозкові оболонки (субдуральні), крововиливу під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальний) на зовнішній поверхні правої скроневої частки, забої розмізчення мозкової тканини у ділянці полюса та нижньої поверхні лівої лобної частки, у ділянці полюса та нижньої поверхні правої скроневої частки, крововиливи у м`які тканини лобно-скронево-тім`яно-потило-потиличної ділянки голови, синці лобної ділянки справа, у правій скроневій ділянці три синця та садно, садно у тім`яно- потиличній ділянці справа.

Дані ушкодження утворились у результаті дії тупого твердого предмета, індивідуальні властивості якого в ушкодженнях не відтворилися.

Враховуючи наявність «локальних» (тобто «контактних» -у місті прикладанні травмуючої сили та т.з. «протиударних» ушкоджень, слід дійти до висновку, що переважна частина всіх перелічених ушкоджень сформувались при одноразовому падінні назовні, яке супроводжувалось контактом правої скронево -тім`яної- потиличної ділянки голови із твердою переважаючою поверхнею (якою могло бути асфальтове, бетонне покриття). За рахунок даного контакту сформувалися такі ушкодження, як перелам правої скореневої кістки, із подальшим розповсюдженням на основу черепа (на це вказує значна довжина перелому, що виходить за межі однієї кістки, і свідчить про дію саме предмету такого роду), крововиливи, вогнища забою- розмізчення головного мозку.

Враховуючи наявність більш масивних, руйнуючих «протиударних» ушкоджень головного мозку, можливо сказати про те, що тілу потерпілого ОСОБА_17 було надано прискорення, яке передувало контактуванню з тупим твердим предметом. Таке прискорення могло бути у вигляді поштовху, або удару. За рахунок такого удару у ділянку голови неозброєною рукою могли сформуватись такі ушкодження, як синець, крововиливи у м`які тканини голови, тощо.

Основні ушкодження, які складають зазначену відкриту черепно- мозкову травму ( у вигляді перелому правої скроневої кістки із подальшим розповсюдженням на основу черепа, крововиливів під тверді мозкові оболонки (субдуральні), крововиливу під м`які мозкові оболонки (субарахноїдальний) на зовнішній поверхні правої скроневої частки, забої розмізчення мозкової тканини у ділянці полюса та нижньої поверхні лівої лобної частки, у ділянці полюса та нижньої поверхні правої скроневої частки, забій мозку на нижній поверхні правої скроневої частки), згідно п.2.1.1 (а) та 2.1.3 (б,в,г) Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по відношенню до живих осіб, має ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень.

Що стосується окремих, ізольованих ушкоджень м`яких тканин (синець лобової ділянки, тощо), то вони, якщо не супроводжувались ушкодженням речовини та оболонок головного мозку, можуть мати ознаки легких тілесних ушкоджень.

-Травма кінцівок у вигляді садна у ділянці ліктьових суглобів.

Дані ушкодження згідно з п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» по відношенню до живих осіб, мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Вирішити питання 2,3,4 не є можливим, оскільки у розпорядженні експертів відсутні покази та демонстраційні дії ОСОБА_6 , які стосуються механізму та обставин спричинення ОСОБА_17 тілесних ушкоджень.

На запитання 5 надана відповідь, що на наданих відеороликах зафіксований момент завантаження постраждалого ОСОБА_17 в автомобіль. Проте, на підставі наявного відеоматеріалу не є можливим висловитись про можливість (або неможливість) отримання постраждалим яких небудь додаткових тілесних ушкоджень під час завантаження у автомобіль при танспортуванні.

Даний експертний висновок, відкритий стороні обвинувачення та потерпілим з дотриманням ст. 290 КПК України.

2.4. Висновки суду, а також підстави для перекваліфікації дій обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення. Положення закону, якими керувався суд при призначенні покарання.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Згідно ст. 24 КК України злочин визнається скоєним умисно, якщо особа, яка його скоїла, усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, а також коли особа передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча і не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» сиди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини наголошує, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумнім сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Суд, дотримуючись принципу змагальності сторін передбачений ст.ст. 7, 22 КПК України, забезпечив всім учасникам судового провадження рівні права, дослідив та перевірив докази надані суду.

Суд належним чином перевірив доводи обвинуваченого про те, що він у судовому засіданні визнав свою винуватість у кримінальному правопорушенні, але не погодився з кваліфікацією кримінального правопорушення, визнав цивільний позов в межах наявних доказів матеріальних збитків.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Оцінка доказів має здійснитись судом за критеріями належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 91 КПК України, окрім іншого у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення; винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ст. 94 КПК України оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок. Безпосередність сприйняття доказів дає змогу суду належним чином дослідити і перевірити їх (як кожний доказ окремо, так і у взаємозв`язку з іншими доказами), здійснити їхню оцінку за критеріями, визначеними у зазначеній статті, і сформувати повне та об`єктивне уявлення про фактичні обставини конкретного кримінального провадження.

Оцінюючи досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що всі досліджені докази є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимими, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірними, оскільки фактичні дані, отримані з цих доказів не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі зазначені докази у своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного.

Суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 доведена в тому, що приблизно о 01.00 годині 27.07.2019 року ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 з метою відпочинку прийняли рішення направитися на пляж «Лузанівка» в м. Одесі. Під час руху в автомобілі таксі ОСОБА_13 зателефонувала особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження та повідомила, що йому потрібна допомога та надала вказівку швидко приїхати до АЗС «Алькор», яка розташована за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Семена Палія, буд. 25-А.

Прибувши до вказаного місця на АЗС «Алькор» ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 вийшли з автомобілю та чекали особу, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження. Через декілька хвилин прибула особа, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, яка відразу направилась на подвір`я автосалону «CarBuro» за адресою: АДРЕСА_3 , де вже перебували ОСОБА_17 та ОСОБА_18 . Слідом за особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме провадження, до території подвір`я автосалону «CarBuro» пройшли ОСОБА_6 разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Знаходячись на подвір`ї автосалону приблизно о 01.30 год., 27.07.2019 року особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшла до ОСОБА_17 та стала напроти нього. ОСОБА_6 став по правий бік від останнього, а ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 оточили ОСОБА_17 з різних сторін.

Далі особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, почала конфліктувати з ОСОБА_17 та реалізуючи свій злочинний намір, раптово нанесла один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_17 , від якого останній, втративши рівновагу, почав падати назад.

Відразу після удару особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_17 , знаходячись з правої сторони від останнього, діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий спільний умисел на спричинення тілесних ушкоджень правою рукою наніс удар в область правої скроневої частини голови ОСОБА_17 .

Внаслідок спільних дій, а саме нанесення двох ударів ОСОБА_6 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_17 втратив рівновагу та впав з висоти власного зросту на тверду асфальтовану поверхню, втративши свідомість.

Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_17 27.07.2019 року о 06.30 год. доставлений до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», де 29.07.2019 року о 06.20 год. констатовано смерть останнього від отриманих тілесних ушкоджень.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженим під час судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення.

За ч. 3ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В ході судового розгляду прокурором не ставилося питання про зміну правової кваліфікації обвинувачення, а тому суд вважає з метою ухвалення законного та справедливого рішення вийти за межі висунутого обвинувачення, змінивши правову кваліфікацію, так як обвинувачений вчинив кримінально каране діяння, яке за ступенем тяжкості є менш тяжким злочином, проте за яке повинен нести відповідальність.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України).

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У випадку, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії залежно від наслідків слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати за ст. 119 КК України чи ст. 128 КК України.

Отже, розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, що спричинило її смерть (ч. 2 ст. 121 КК України), і вбивство, вчинене через необережність (ч. 1 ст. 119 КК України), здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів.

З приводу зазначеного Верховний Суд неодноразово висловлював свою позицію (№№ 51-6829км18, 51-649км18, 51-2941км18).

З установлених судом обставин справи вбачається, що Знаходячись на подвір`ї автосалону приблизно о 01.30 год., 27.07.2019 року особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, підійшла до ОСОБА_17 та стала напроти нього. ОСОБА_6 став по правий бік від останнього, а ОСОБА_12 разом з ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 оточили ОСОБА_17 з різних сторін.

Далі особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, маючи на меті спричинення тілесних ушкоджень, почала конфліктувати з ОСОБА_17 та реалізуючи свій злочинний намір, раптово нанесла один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_17 , від якого останній, втративши рівновагу, почав падати назад.

Відразу після удару особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_17 , знаходячись з правої сторони від останнього, діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий спільний умисел на спричинення тілесних ушкоджень правою рукою наніс удар в область правої скроневої частини голови ОСОБА_17 .

Внаслідок спільних дій, а саме нанесення двох ударів- одного удару ОСОБА_6 , та одного удару - особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_17 втратив рівновагу та впав з висоти власного зросту на тверду асфальтовану поверхню, втративши свідомість.

Після отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_17 27.07.2019 року о 06.30 год. доставлений до КУ «Одеська обласна клінічна лікарня», де ІНФОРМАЦІЯ_2 о 06.20 год. констатовано смерть останнього від отриманих тілесних ушкоджень.

Таким чином, тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть ОСОБА_17 , було не безпосереднім наслідком заподіяних обвинуваченим, та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, двох ударів в ділянку голови потерпілого, а результатом падіння останнього й удару головою об тверду поверхню, чого обвинувачений хоч і не передбачав, але повинен був і міг передбачати.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові № 750/3256/17 від15 серпня 2019 року.

Отже, в конкретному випадку мало місце не умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілого, а вбивство, вчинене через необережність, у зв`язку з чим дії обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають перекваліфікації з ч. 2 ст. 121 на ч. 1 ст. 119 КК України із призначенням йому покарання у межах санкції цього кримінального закону.

Підстав для застосування положення ст. 75 КК України, - суд не знаходить.

Обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України, - є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами покарання» під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має суворо додержуватися вимог норм закону стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через це реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

З урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, відповідно до якої покарання як втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним, (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року; «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року; «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Суд призначаючи покарання зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Так, вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, вчинення обвинуваченим злочину, які згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не одружений офіціійно, дітей неповнолітніх не має, згідно досудової доповіді ДУ «Центр Пробації» Лиманський міськрайонний відділ філії ДУ «Центр Пробації» в Одеській області на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, на думку органу пробації виправлення обвинуваченого без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

При цьому, враховуючи суспільну небезпеку вчиненого, характер умисного злочину, особу обвинуваченого, щире каяття обвинуваченого, принесення щирих вибачень потерпілим, враховуючи принцип індивідуалізації призначення покарання, що обвинувачений вчинив умисний злочини, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, призначення такого покарання обвинуваченому буде відповідати принципу необхідності і достатності для їх виправлення, і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

При цьому, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки будь-яких обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину не встановлено, а призначення умовного покарання не буде сприяти його виправленню та перевихованню.

Зокрема, відповідно до постанови колегії суддів другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.04.2018 року № 757/15167/15-к загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначати покарання або звільняти від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи не застосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд може прийняти лише у випадку, якщо при призначені покарання певного виду і розміру, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

2.5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 30.08.2019 року було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, до суду обвинувачений утримувався в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» та більше на волі не знаходився, суд вважає, що термін відбуття ним покарання слід обчислювати з 30.08.2019 року з урахуванням ч. 5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз відсутні.

Потерпіла ОСОБА_11 подала цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_6 , яким просила суд стягнути з обвинуваченого 300000 грн. моральної шкоди, та 80850 грн. на відшкодування матеріальних збитків.

На підтвердження матеріальних збитків позивач надала рахунки фактури № 19 від 31.07.2019 року, яким доведено витрачання грошових коштів на ритуальні послуги, гроб та хрест, всього на суму 47000 грн. + 33850 грн.=80850 грн.

Оригінали платіжних документів перебувають у позивачки, та досліджені судом.

Відповідно до ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обгрунтовуючи завдану моральну шкоду позивач послалась на те, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого вона втратила чоловіка, а дитина втратила батька.

Смерть близької, рідної людини неможливо виразити у грошових коштах.

Проте, моральна шкода має бути піддана справедливій сатисфакції.

Частиною 1 та 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У п. 3 постанови "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року (з наступними змінами) Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд, з урахуванням тривалості страждань позивача, їх характеру, об`єму зусиль відновлення втрат немайнового характеру, вважає, що розмір суми на відшкодування моральної шкоди позивачем справедливий, виважений, і тому є помірною сатисфакція в сумі 300 000 грн.

Отже цивільний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення (ч.15 ст. 615 КПК України).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 371 - 373, 374 КПК України, суд,-

3. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 7 (сім) місяців та 28 (двадцять вісім) днів.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання ОСОБА_6 , термін його попереднього ув`язнення, а саме з 30.08.2019 року по 28.04.2023 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, що становить 3 (три) роки 7 (сім) місяців та 28 (двадцять вісім) днів.

Звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного за даним вироком, у зв`язку з фактичним відбуттям строку призначеного покарання, та звільнити з-під варти в

залі суду негайно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Речові докази по провадженню: 1 змив речовини бурого кольору, два оптичних диски DVD-R,

флеш носій з відеоматеріалом, який наданий стороною захисту, - зберігати в матеріалах

кримінального провадження.

Цивільний позов ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної кримінальним правопорушення, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , матеріальну шкоду у розмірі 80 850 (вісімдесят тисяч вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , моральну шкоду у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1