Єдиний унікальний номер 205/4179/23
Номер провадження 1-кс/205/438/23
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Енергодар Запорізької області, громадянина України, українця, маючого середню освіту, не одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, а також непрацездатних осіб не маючого, без реєстрації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000542, внесеному до ЄРДР 18.04.2023 року ,

ВСТАНОВИВ:

26 квітня 2023 року в провадження слідчого судді надійшло клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000542, внесеному до ЄРДР 18.04.2023 року.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи те, що з 24.02.2022 Указом Президента України за № 64/2022 введено на території України воєнний стан, а також будучи раніше судимим за кримінальні правопорушення проти власності, останній раз 27.10.2022 Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнений з іспитовим строком на 3 роки, маючи не зняту та не погашену у встановленому порядку судимість, перебуваючи на іспитовому строці, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не встав та знов, повторно вчинив новий злочин проти власності в умовах воєнного стану.

30 березня 2023 року близько 14 години 04 хвилини, ОСОБА_4 прибув до магазину «Аврора № 695», що належить ТОВ «Вигідна покупка» (), який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Максима Дія, 21-Б, де в нього раптово виник злочинний умисел, направлений на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану. Після чого, знаходячись в приміщенні вказаного магазину, ОСОБА_4 на одному зі стелажів побачив каву розчинну Ambassador Premium 120 г. та каву мелену ОСОБА_6 500 г., які визначив об`єктом свого злочинного посягання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , перебуваючи у магазині «Аврора № 695», що належить ТОВ «Вигідна покупка» (), близько 14 години 06 хвилин (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не надалось за можливе), усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану, підійшов до торгівельного стелажу, на якому знаходилась вищевказана кава, після чого взяв своєю правою рукою з вищевказаного стелажу: 1 упаковку кави Ambassador Premium, вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2016/23 від 24.04.2023 становить 149,00 грн., та 1 упаковку кави ОСОБА_6 , вартість якої згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 2016/23 від 24.04.2023 становить 299,00 грн., після чого сховав зазначені упаковки кави під куртку, яка була обтягнена на ньому в цей час.

Після чого, ОСОБА_4 , виконавши свої злочинні дії до кінця, та утримуючи при собі 1 упаковку кави Ambassador Premium та 1 упаковку кави ОСОБА_6 , направився до виходу з магазину, та не маючи на меті здійснення розрахунку за раніше взятий товар, пройшов касову зону, та покинув приміщення магазину «Аврора № 695», в подальшому розпорядившись викраденим мйном на власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_4 спричинив ТОВ «Вигідна покупка» () майнову шкоду в розмірі 448,00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України.

26.04.2023 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підозра щодо ОСОБА_4 підтверджується матеріалами кримінального провадження: протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 17.04.2023; протокол огляду місця події за адресою м. Дніпро, вул. Максима Дія 21-Б від 17.04.2023, постанова про зняття показань з технічних засобів та приладів від 20.04.2023; протокол зняття показань з технічних засобів та приладів від 21.04.2023; протокол огляду відеозапису від 22.04.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 23.04.2023; протокол допиту представника потерпілого ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; висновком товарознавчої судової експертизи № 2016/23 від 24.04.2023.

Слідчий зазначає, що наявні ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, тобто не має стійких соціальних відносин, реєстрації не має, не має постійного офіційного місця роботи, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем мешкання від вчинення дій, передбачених зазначено статтею. Існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжувати вчиняти нові корисливі злочини, оскільки офіційно не працевлаштований, тобто постійного джерела доходу не має та вчинював раніше однорідні злочини. Крім того ОСОБА_4 , 27.10.2022 був засуджений Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України, звільнений з іспитовим строком на 3 роки, проте належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та повторно вчинив новий злочин проти власності в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити та обрати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти клопотання слідчого, просив відмовити в його задоволенні та обрати відносно нього запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме, домашній арешт за адресою його проживання: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу та додані до нього матеріали, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку підозрюваного, приходить до наступного висновку.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений, може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Виходячи із наявних та наданих слідчому судді доказів, слідчий суддя, доходить висновку, що докази у їх сукупності дають всі підстави стверджувати про обґрунтованість пред`явленої в межах даного кримінального провадження підозри ОСОБА_4 .

Слідчий суддя зазначає, що на вказаному етапі досудового розслідування він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати саме суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Слідчий суддя вважає причетність підозрюваного ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньо вірогідною, що обумовлює законодавче передбачену можливість застосування до нього запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років, та яке, відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії тяжкого злочину.

Тяжкість можливого покарання сама по собі може бути суттєвим мотивом та підставою для підозрюваної особи переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» Європейський суд з прав людини визначив, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризиків переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, тобто не має стійких соціальних відносин, реєстрації не має, не має постійного офіційного місця роботи, тобто відсутні соціальні важелі впливу, що зможуть утримати підозрюваного за місцем мешкання від вчинення дій, передбачених зазначено статтею.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки як встановлено що підозрюваний офіційно не працевлаштована, постійного джерела доходу не має.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є зокрема, ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує у сукупності всі обставини, а саме вік обвинуваченого, стан його здоров`я, відсутність соціальних зв`язків, відсутність неповнолітніх дітей.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність зазначених слідчим ризиків, а саме можливістю останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та ризику вчинення інших кримінальних правопорушень.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму, що складає 134 200 гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 110, 177, 178, 182, 183, 202, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №3 ДРУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у кримінальному провадженні № 0000542, внесеному до ЄРДР 18.04.2023 року задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 календарних днів, а саме до 23 червня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків у 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 134200 гривень (сто тридцять чотири тисячі двісті гривень).

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_4 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1