Номер провадження 11-кп/816/884/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченої ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.02.2023, якою задоволено клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_9 , про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.02.2023 задоволено клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_9 , про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Ухвалою суду ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.12.2019 №0003675 стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності.

Також судом стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 20000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, в іншій частині позову відмовлено.

З таким рішенням суду захисник обвинуваченої ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 не погодився і подав апеляційну скаргу в якій просив ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.02.2023, змінити в частині формулювання підстави звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі та звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Також захисник просив цю ж постанову суду скасувати в частині стягнення з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 20 000 грн моральної шкоди та постановити нову ухвалу, якою цивільний позов просив залишити без розгляду.

В обґрунтування своїх вимог захисник зазначав, що підстави для звільнення ОСОБА_8 у зв`язку із закінченням строків давності дійсно були, однак суд в резолютивній частині ухвали не зазначив який саме пункт якої частини статті 49 КК України підлягає застосуванню та не вказав норму процесуального закону, на підставі якої закрито провадження у справі.

Також, оскільки на момент звернення з клопотанням про закриття кримінального провадження, судом у справі не було проведено повний розгляд спарви (тривав етап допиту обвинуваченої) суд передчасно визнав ОСОБА_8 винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та не виправдано стягнув з неї на користь потерпілого ОСОБА_10 20 000 грн моральної шкоди.

Апелянт наголошував, що закриття справи з підстав визначених п.1 ч.2 ст. 284 КПК України не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду, однак потерпілий має звернутись з позовом про стягнення такої шкоди в порядку цивільного судочинства.

Про дату, час і місце судового розгляду учасники кримінального провадження апеляційним судом повідомлялись. Однак потерпілий ОСОБА_10 і його представник ОСОБА_11 до суду не з`явились. Адвокат ОСОБА_11 подав клопотання про проведення апеляційного розгляду справи без його участі, оскільки він знаходиться на службі, та без участі потерілого, так як він перебуває за кордоном.

Тому, враховуючи встановлене, з метою дотримання розумних строків апеляційного розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе провести розгляд справи без участі потерпілого і його представника, що узгоджується положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 і обвинуваченої ОСОБА_8 , які апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 підтримали, просили задовольнити, ухвалу суду першої інстанції змінити в частині формулювання підстави звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі і в частині цивільного позову потерпілого до обвинуваченої, просили залишити позов без розгляду, думку прокурора ОСОБА_6 , який апеляційну скаргу захисника підтримав в частині залишення цивільного позову без розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги захисника колегія суддів дійшла такого висновку.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.02.2023 задоволено клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 і захисника ОСОБА_9 , про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Цією ж ухвалою суду ОСОБА_8 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.12.2019 №0003675 стосовно ОСОБА_8 за ч.1 ст.286 КК України закрито у зв`язку зі звільненням її від кримінальної відповідальності.

Також судом стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_10 20000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, в іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_9 стверджував, що вказане рішення суду першої інстанції не повністю відповідає вимогам ст. 370 КПК України, оскільки суд в резолютивній частині рішення не зазначив який саме пункт якої частини статті 49 КК України підлягає застосуванню та не вказав норму процесуального закону, на підставі якої закрито провадження у справі, а також передчасно дійшов висновку про стягнення із обвинуваченої на користь потерілого витрат на відшкодування моральної шкоди, оскільки за вказаних вище підстав, цивільний позов до обвинуваченої повинен бути залишений без руху.

Перевіривши матеріали справи в сукупності із заявленими стороною захисту доводами апеляційної скарги, колегія суддів вважає їх слушними.

Так, згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону суд першої інстанції виконав не повно.

Як вбачається з матеріалів справи в провадженні Ковпаківського районного суду м. Суми перебував на розгляді обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

Між тим, в ході судового розгляду справи захисником було заявлено клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст. 49 КК України.

Проаналізувавши положення п.1 ч.2 ст. 284, ч.3 ст. 285, ч.4 ст. 286 КПК України, а також ст. 49 КК України суд першої інстанції правильно встановив, що санкція ч. 1 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років. Також судом правильно встановлено і те, що ОСОБА_8 органом досудового розслідування обвинувачується у вчиненні 07.12.2019 кримінального правопорушення, віднесеного до нетяжких злочинів, згідно зі ст. 12 КК України, а тому строк давності, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України дійсно становить три роки.

Тому, виходячи з викладено суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що клопотання пілягає задоволенню, а ОСОБА_8 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України закривши стосовно неї кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Водночас правильно виклавши мотиви у рішенні, суд першої інстанції його резолютивну частину дійсно виклав дещо не повно, а саме без зазначення у ній який саме пункт якої частини статті 49 КК України підлягає застосуванню та не вказав норму процесуального закону, на підставі якої закрито провадження у справі.

Вказані обставини колегія суддів не вважає істотним порушенням кримінального процесуального закону, що може виступити підставою для скасування рішення суду, однак, з метою його повноти та внесення конкретики, як наголошувала сторона захисту, керуючись п.2 ч.1 ст. 407 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне його резолютивну частину в цій частині змінити виклавши в редакції, що ОСОБА_8 слід вважати звільненою від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження №0003675 від 07.12.2019, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, слід закрити.

Щодо інших доводів апелянта передчасне стягнення з обвинуваченої на користь потерпілого моральної шкоди, то колегія суддів також такі доводи скарги вважає слушними.

З ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.02.2023 вбачається, що суд розглянув заявлений потерпілим ОСОБА_12 до обвинуваченої ОСОБА_8 цивільний позов, частково його задовольнив і стягнув з обвинуваченої на користь потерпілого 20 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Водночас, слід звернути увагу на те, що закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

У разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене обґрунтовано випливає з положень ч. 1 ст. 129 КПК України, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, що узгоджується з викладеною позицією колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 10.08.2021 (справа № 161/694/20).

Тому, керуючись п.2 ч.1 ст. 407 КПК України, апеляційний суд вважає за необхідне ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.02.2023 змінити і в цій частині та цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 , про стягнення з ОСОБА_8 на його користь 15 000 грн матеріальної шкоди та 40 000 грн моральної шкоди, залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.02.2023 відносно ОСОБА_8 , змінити.

Вважати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільненою від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та кримінальне провадження №0003675 від 07.12.2019, на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 , про стягнення з ОСОБА_8 на його користь 15 000 грн матеріальної шкоди та 40 000 грн моральної шкоди, залишити без розгляду.

В іншій частині ухвалу суду залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4