Справа № 128/2231/22
ВИРОК

Іменем України

27 липня 2023 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань03.08.2022 за № 0000275, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,освіта середня, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого: вироком Ленінського районного суду м. Вінниця від 23.07.2003 за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України, до 4 років позбавлення волі; вироком Ленінського районного суду м. Вінниці від 28.01.2011 за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2013 за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України, до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки 6 місяців; вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 11.07.2014 за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України, з урахуванням ст.ст. 70, 71 КК України, до 6 років 4 місяців позбавлення волі; вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 05.12.2022 за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі; вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2023 за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, до 7 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 05 год 30 хв 24.02.2022 введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_4 22.07.2022 близько 15 год 00 хв, перебуваючи у будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої з ОСОБА_5 , що мешкав у вказаному будинку. В подальшому ОСОБА_4 , побачивши, що ОСОБА_5 заснув в кімнаті, помітив, що біля останнього знаходиться мобільний телефон марки «Redmi 9A», належний останньому, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. У подальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку мобільного телефону марки «Redmi» моделі «Redmi 9А», після чого пішов до однієї з кімнат будинку та у речах ОСОБА_5 знайшов грошові кошти в сумі 1500 грн, належні останньому, яких також здійснив крадіжку, після чого разом із викраденим залишив будинок. Відповідно до висновку експерта Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз № 5468/22-21 від 31.08.2022, ринкова вартість мобільного телефону марки «Redmi» моделі «Redmi 9А», об`ємом пам`яті 2/32 ГБ, в корпусі кольору «Granite Grey» станом на момент вчинення кримінального правопорушення 22.07.2022 складала 2842,91 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 4342,91 грн.

Після цього ОСОБА_4 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення кримінальних правопорушень проти власності, будучи обізнаним в тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в Україні з 05 год 30 хв 24.02.2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення. Так, ОСОБА_4 29.07.2022, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи в будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , розпивав алкогольні напої з ОСОБА_5 , що мешкає у вищевказаному будинку. В подальшому ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_5 заснув в кімнаті, після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, шляхом вільного доступу здійснив крадіжку колонки «Bluetooth JBL flip 4» та рибацької спінінгової котушки торгової марки «Cobra CD140», належних ОСОБА_5 , після чого разом з викраденим залишив будинок. Відповідно до висновку експерта Вінницького науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-21/11987-ТВ від 17.08.2022, ринкова вартість бувшої у використанні колонки «Bluetooth JBL flip 4» на момент вчинення злочину 29.07.2022 становила 415 грн. Згідно з висновком експерта Вінницького найково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України № СЕ-19/102-21/11986-ТВ від 17.08.2022, ринкова вартість бувшої у використанні рибацької спінінгової котушки торгової марки «Cobra CD140» з урахуванням зносу на момент вчинення злочину 29.07.2022 становила 222,67 грн. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 637,67 грн.

В судовому засіданні 26.04.2023 обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, визнав у повному обсязі. Показання давати відмовився, відповідно до статті 63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, попередньо через канцелярію суду подав письмову заяву, у якій просить кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 розглядати за його відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде. Просить покарати обвинуваченого відповідно до норм законодавства та повернути йому мобільний телефон, який знаходиться в камері схову.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, його вина у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні обставинами письмовими доказами, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню № 0000275 (а.к.п. 96);

- рапортом реєстрації події від 02.08.2022 (а.к.п. 98);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 02.08.2022, відповідно до якого ОСОБА_5 просить прийняти міри до ОСОБА_4 , який 22.07.2022 та 29.07.2022 здійснив крадіжку належних йому речей та документів (а.к.п. 99-100);

- протоколом огляду місця події від 02.08.2022 та ілюстративною таблицею до протоколу, згідно з якими слідчий СВ відділу поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , у відповідності до ст.ст. 104, 105, 106, 223, 234, 237 КПК України, в присутності понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , здійснив огляд місця події; огляд розпочато 02.08.2022 о 18 год 30 хв та закінчено о 19 год 26 хв (а.к.п. 101-107);

- письмовою заявою ОСОБА_4 від 03.08.2022, відповідно до якої ОСОБА_4 добровільно без будь-якого тиску видає працівникам поліції викрадені ним речі, які належать ОСОБА_5 (а.к.п. 108);

- протоколом огляду місця події від 03.08.2022 та ілюстративною таблицею до протоколу, згідно з якими слідчий СВ відділу поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , у відповідності до ст.ст. 104, 105, 106, 223, 234, 237 КПК України, в присутності понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , здійснив огляд місця події; огляд розпочато 03.08.2022 о 15 год 00 хв та закінчено о 16 год 01 хв (а.к.п. 109-117);

- постановою про визнання вилучених речей речовими доказами від 03.08.2022, відповідно до якої мобільний телефон марки «Redmi 9А», який вилучено до спеціального пакету Національна Поліції України Слідче Управління PSP № 1108789, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000275 від 03.08.2022 та передано до кімнати зберігання речових доказів Відділу поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області; посвідчення водія серії НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , військовий квиток серії НОМЕР_3 , закордонний паспорт серії НОМЕР_4 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000275 від 03.08.2022 та повернуто власнику ОСОБА_5 (а.к.п. 119-120);

- розпискою ОСОБА_5 від 03.08.2022, відповідно до якої він отримав від працівників поліції речі (а.к.п. 118);

- ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.08.2022, відповідно до якої накладено арешт на мобільний телефон марки «Redmi 9А», який було вилучено та поміщено до спеціального пакету Національна Поліції України Слідче Управління PSP № 1108789 (а.к.п. 121-122);

- висновком експерта № 5468/22-21 від 31.08.2022 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні № 0000275, згідно з яким ринкова вартість наданого на дослідження мобільного телефону торгової марки «Xiaomi» серії «Redmi 9A» об`ємом пам`яті 2/32 Гб в корпусі кольору Granite Grey станом на момент вчинення кримінального правопорушення 22.07.2022 складала 2842,91 грн при умові робочого стану та виконанні всіх функцій, що відповідні даній моделі (а.к.п. 124-127);

- відповіддю Повного товариства «ЕВ.РО. ЛОМБАРД «ЕВ.РО.ФІНАНСИ ЛТД І КОМПАНІЯ» від 10.08.2022 № 431 на запит СКП ВП № 3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 від 02.08.2022 № 6970/202/2022, у якій викладено перелік предметів, які у період з 01.01.2022 до теперішнього часу закладав ОСОБА_4 до Товариства (а.к.п. 130-131);

- висновком експерта № СЕ-19/102-22/11986-ТВ від 17.08.2022, відповідно до якого ринкова вартість бувшої у використанні рибацької спінінгової котушки торгової марки «Cobra CB140» з урахуванням зносу на момент вчинення злочину 29.07.2022 в кількості 1 шт. становила 222,67 грн (а.к.п. 134-140);

- постановою про призначення судово-товарознавчої експертизи від 11.08.2022 (а.к.п. 141);

- висновком експерта № СЕ-19/102-22/11987-ТВ від 19.08.2022, згідно з яким ринкова вартість бувшої у використанні колонки «Bluetooth JBL flip 4» на момент вчинення злочину 29.07.2022 в кількості 1 шт. становила 415,00 грн (а.к.п. 144-150);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 12.08.2022, відповідно до якого слідчий СВ відділу поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 , при денному освітленні, з дотриманням вимог ст.ст. 104, 105, 106, 223, 234, 237 КПК України, в присутності осіб, яким роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 66 КПК України, у присутності понятих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , провів пред`явлення для впізнання фотознімків громадян; впізнання розпочато 12.08.2022 о 16 год 30 хв та закінчено о 17 год 00 хв; свідок ОСОБА_11 відповіла, що чітко впізнає особу чоловічої статі на протоколі впізнання за фотознімками, а саме: особу під номером 3, який 29.07.2022 близько 14 год 50 хв залишив під заставу у ломбарді речі, а саме: блютуз колонку JBL flip 4 та котушку «Cobra CD140» (а.к.п. 151-152);

- заявою ОСОБА_5 від 24.08.2022, який надає дозвіл на проведення слідчого експерименту за адресою: АДРЕСА_3 (а.к.п. 153);

- протоколом проведення слідчого експерименту та додатком до протоколу (диском), відповідно до якого слідчий СВ відділу поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_7 у присутності понятих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , провів слідчий експеримент з метою перевірки і уточнення відомостей, які повідомив потерпілий ОСОБА_5 ; слідчий експеримент розпочато 24.08.2022 о 10 год 32 хв, закінчено об 11 год 14 хв (а.к.п. 154-163).

Прокурор під час судових дебатів у судовому засіданні 26.07.2023 просила визнати винним ОСОБА_4 та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 років; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України зарахувати частково відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2023, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі строком 7 років 6 місяців. Також просила стягнути витрати на проведення судових експертиз, скасувати арешт на майно, повернути речовий доказ потерпілому, а диск залишити в матеріалах кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судових дебатів у судовому засіданні 26.07.2023 просив призначити покарання у виді позбавлення волі строком 7 років 2 місяці.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Частиною першою статті 94 КПК України визначено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (стаття 84 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Вимогами кримінального процесуального закону передбачено, що докази збираються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 08.02.2001 у справі «Берктай проти Туреччини», рішення від 07.11.2002 у справі «Лавентс проти Латвії», показує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Європейський суд з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Лише таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Козинець проти України», заява № 75520/01, п. 54, від 06.12.2007; рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», заява № 42310/04, п. 150, від 21.04.2011; рішення у справі «Яременко проти України», заява № 32092/02, п. 57, від 12.06.2008).

Аналізуючи вищезазначені норми КПК України, суд вважає докази, надані стороною обвинувачення, належними та допустимими, такими, що відповідають вимогам КПК України, при оформленні яких не було допущено істотного порушення прав та свобод ні обвинуваченого, ні інших осіб.

У суду немає підстав сумніватися в достовірності проведених експертиз, оскільки вони проведені з дотриманням встановленого процесуального порядку, компетентними особами, що володіють спеціальними знаннями для вирішення поставлених перед ними питань.

Вищезазначені докази винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, є такими, що доповнюють одне одного, є належними, допустимими та достатніми, оскільки, у відповідності до ст.ст. 84-86 КПК України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а також є такими, що отримані в порядку, передбаченому Конституцією та КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази - логічні, послідовні, не містять протиріч, переконливі як кожен окремо, так і їх сукупність у взаємозв`язку. Жоден із них не спростований, містить інформацію щодо предмету доказування.

Положення статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитися на її користь, кореспондують із положеннями статті 17 КПК України, яка містить вимогу про необхідність доведення винуватості особи поза розумним сумнівом. Отже, висновок суду про винуватість особи має ґрунтуватися на твердому переконанні, що надані сторонами докази в їх сукупності доводять винуватість особи «поза розумним сумнівом». І навпаки - висновок суду про винуватість особи не може ґрунтуватися лише на припущенні, що ця особа могла вчинити злочин, якщо з огляду на певні обставини чи докази існує «розумний» сумнів у цьому.

Таким чином, приписи статті 62 Конституції України формулюють відповідний стандарт доведення винуватості особи в суді на підставі оцінки всієї сукупності доказів, але вони не забороняють суду зазначати в судовому рішенні мотиви прийняття чи відхилення окремих доказів, врахування чи неврахування певних фактів чи обставин. Більше того, вимога належним чином мотивувати судові рішення є одним із елементів права на справедливий суд. Це вимагає від суду ретельно оцінювати докази та надавати відповідні пояснення стосовно того, чому він бере або не бере до уваги ті чи інші факти чи обставини. І лише оцінивши відповідним чином докази в їх сукупності, суд має зробити висновок щодо винуватості або невинуватості особи.

Зміст поняття доведеності винуватості особи у вчиненні злочину «поза розумним сумнівом» розкрито у пункті 54 рішення Європейського суду з прав людини від 04.09.2014 у справі «Рудяк проти України», згідно з яким Суд в черговий раз послався на свою практику, підтверджуючи, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення у справі «Авшар проти Туреччини», п. 282). Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2018 (справа №688/788/15-к), стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння, як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішенні має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключає можливу відсутність умислу або інший характер умислу. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Судом установлено, що ОСОБА_4 усвідомлював, що посягає на чужі речі, таємно вилучивши з корисливим мотивом для себе чуже майно, на яке він не має ніякого права, передбачав спричинення матеріальної шкоди потерпілому і бажав завдати шкоду, а також усвідомлював, що всі ці дії він вчиняє під час запровадженого по всій Україні воєнного стану.

Таким чином, згідно з положеннями статті 22 КПК України, з`ясувавши обставини даного кримінального провадження та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що сторона обвинувачення довела поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Дослідивши усі вищезазначені докази в їх сукупності, з точки зору їх допустимості, достовірності та достатності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження у їх сукупності, суд доходить висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочинів та вважає, що його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Частиною другою статті 61 Конституції України передбачено, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно з абзацом 2 пункту 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів; особу обвинуваченого, який, раніше судимий; на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває; за місцем проживання характеризується посередньо.

Згідно зі статтею 66 КК України, щире каяття може бути визнане судом обставиною, що пом`якшує покарання винного.

Обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду вину у вчиненні злочинів визнав у повному обсязі, показання надавати відмовився, відповідно до ст. 63 Конституції України.

Щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Такий правовий висновок щодо щирого каяття як обставини, яка пом`якшує покарання, викладено у Постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 09.10.2018 у справі № 756/4830/17-к.

Таким чином, відповідно до ст. 66 КК України, суд не визнає обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Вчинення злочину особою повторно, відповідно до вимог ч. 4 ст. 67 КК України, не є обставиною, що обтяжує покарання, оскільки ця обставина наявна в юридичному формулюванні обвинувачення.

При призначенні обвинуваченому покарання судом враховується і те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, та має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість кримінальних правопорушень, позицію потерпілого, який просить покарати обвинуваченого відповідно до норм законодавства, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 неможливе без ізоляції від суспільства, через що суд вважає для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 обрати йому міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення. Крім того, суд вважає за необхідне при призначенні покарання застосувати ч. 4 ст. 70 КК України, зарахувавши відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2023, який набрав законної сили 11.04.2023, за яким ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, і призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі; визнано винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, і призначено йому покарання у виді семи років позбавлення волі; відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_4 покарання у виді семи років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 05.12.2022 остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді семи років одного місяця позбавлення волі; відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 03 вересня 2022 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід обчислювати з дня ухвалення вироку.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.08.2022 накладено арешт на речові докази, які слід скасувати.

Питання щодо речових доказів слід вирішити на підставі статті 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого ОСОБА_4 підлягають до стягнення витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню на загальну суму 2076,55 грн (висновок експерта № 5468/22-21 від 31.08.2022 на суму 566,31 грн, висновок експерта № СЕ-19/102-22/11986-ТВ від 17.08.2022 на суму 755,12 грн, висновок експерта № СЕ-19/102-22/11987-ТВ від 19.08.2022 на суму 755,12 грн).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, зарахувавши частково відбуте покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 17.02.2023, остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 05.08.2022 на майно, а саме: мобільний телефон марки «Redmi 9А», який було вилучено та поміщено до спеціального пакету Національна Поліції України Слідче Управління PSP № 1108789, - скасувати.

Речовий доказ: мобільний телефон марки «Redmi 9А», - повернути власнику.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , військовий квиток серії НОМЕР_3 , закордонний паспорт серії НОМЕР_4 , які повернуто власнику ОСОБА_5 , - залишити в останнього.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експертів по даному кримінальному провадженню в загальній сумі 2076 (дві тисячі сімдесят шість) грн 55 коп.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_4 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

СУДДЯ ОСОБА_1