Справа № 713/2600/23
Провадження №1-кп/713/164/23
Вирок

Іменем України

13.09.2023 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Вижниця обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості укладеною 13.09.2023 року, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000301 від 20.06.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеса, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, працюючого машиністом Вашківецького хлібокомбінату, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, - з участю сторін угоди та кримінального провадження: обвинувачення - прокурора Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 , -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , у зв`язку із проведенням загальної мобілізації громадян України віком від 18 до 60 років, які придатні до військової служби в ЗСУ відповідно до закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21.10.1993 року та указу Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», який затверджений законом України про затвердження Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 03.03.2022 № 2105-IX, був поставлений на військовий облік та 06.06.2023 о 18 годині 25 хвилин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 була вручена повістка з вимогою про прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою АДРЕСА_2 на 07.06.2023 року для зарахування його в команду військовослужбовців та відправлення в навчальний центр ЗСУ, для подальшого проходження служби в ЗСУ та при цьому був під підпис попереджений про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу.

Однак, ОСОБА_3 будучи придатним під час воєнного часу, згідно довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.06.2023 року № 791, з метою ухилення від проходження військової служби, діючи в порушення ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-XII, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» №3543-XII від 21 жовтня 1993 року, нехтуючи конституційним обов`язком громадянина України спрямований на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, військовим обов`язком громадянина України проходження військової служби, в особливий період, не маючи підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин за викликом по повістці на 07.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 не прибув, в зв`язку з чим його не було зараховано в команду військовослужбовців та не відправлено в навчальний центр ЗСУ, для подальшого проходження військової служби в збройних силах України.

Таким чином, ОСОБА_3 не маючи на те поважних причин, в порушення вимог ст.65 Конституції України, ст.ст.1, 39, 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України від 25 березня 1992 року № 2232-XII, ст.22, 26 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року №3543-XII, та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 не прибув, в зв`язку з чим його не було зараховано в команду військовослужбовців та не відправлено в навчальний центр ЗСУ, для подальшого проходження військової служби в збройних силах України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно. Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами.

В ході досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_3 з участю захисника, та прокурор на підставі ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України 13.09.2023 року уклали угоду про визнання винуватості на тих умовах, що ОСОБА_3 повністю визнає свою винуватість, яка полягає в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України.

Сторони погодились на призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч.ч.1, 2 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

На момент підписання угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений розуміли наслідки укладення такої угоди, викладені в ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.4 КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 КПК України), про що їм було роз`яснено.

Обвинувачений відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.4 п.1 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 розуміє, що в разі невиконання угоди про визнання винуватості (ст.476 КПК України) прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку. Також ОСОБА_3 розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , захисник та прокурор підтвердили факт визнання обвинуваченим винуватості, просять затвердити укладену між ними угоду про визнання винуватості і призначити ОСОБА_3 покарання визначене в угоді.

ОСОБА_3 роз`яснено його права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у прокурора, що він розуміє наслідки затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення за ст.336 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке кримінальне правопорушення, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про визнання винуватості.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує умови угоди про визнання винуватості, укладеної 13.09.2023 року між ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором в кримінальному провадженні, і узгоджену сторонами міру покарання, а саме: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч.ч.1, 2 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном на 1 рік.

Суд вважає, що таке покарання належить йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, повністю визнав свою вину, позитивно характеризується по місцю проживання та роботи, раніше не судимий.

Таке визначене покарання обвинуваченому, на думку суду, буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, його меті, відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України, та буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, витрати на залучення експерта відсутні, запобіжний захід не застосовувався.

Питання про речові докази і документи вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 368, 369-371, 373, 374, 376, 474, 475 КПК України, Суд, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 13 вересня 2023 року між обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором Вижницької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст.75 ст.76 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на засудженого судом обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувався.

Речові докази по справі:

Речові докази - оригінал картки обстеження та медичного огляду №2035-23, оригінал розписки повістки для прибуття в команду 2195, врученої 06.06.2023 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаному ОСОБА_3 , оригінал довідки військово-лікарської комісії №791 від 06.06.2023 року, які згідно постанов про визнання та прилучення до справи речових доказів від 13.07.2023 року зберігаються при матеріалах кримінального провадження №0000301, - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000301 від 20.06.2023 року.

На вирок може бути подано апеляцію до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченим з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Суддя ОСОБА_1