Дата документу 06.04.2023
Справа № 334/1810/23
Провадження № 1-кс/334/933/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000468 від 03.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні слідчого відділу Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000468 від 03.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Слідчий СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, у якому просить накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку 31.03.2023 у період часу з 10 години 43 хвилин до 12 годин 42 хвилин за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , майно згідно переліку, зазначеного в клопотанні.

Як зазначено у клопотанні, досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа в період часу з 30.08.2021 по 14.09.2021, перебуваючи в м. Запоріжжя під приводом встановлення металопластикових вікон, шляхом зловживання довірою, заволоділа грошовими коштами в сумі 23 400 грн, що належали ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , завдавши їй майнову шкоду. (ЄО 3826).

20.03.2023 на адресу СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області надійшов рапорт оперуповноваженого ССП ВКП Запорізького РУП капітана поліції ОСОБА_7 про те, що в ході виконання доручення слідчого було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під приводом проведення будівельних робіт, шляхом зловживання довірою, складав договори про надання будівельних послуг, скріплював печаткою ФОП « ОСОБА_8 » та заволодівав грошовими коштами громадян.

В ході подальшої роботи встановлено, що гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході досудового розслідування було допитано в якості свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які пояснили, що в період часу з 2021 року по 2022 рік ОСОБА_5 , складав договори з вказаними особами про надання будівельних послуг та скріплював їх печаткою ФОП « ОСОБА_8 » і на теперішній час будівельні роботи не виконані, грошові кошти не повернуті.

31.03.2023 у період часу з 10 години 43 хвилин до 12 годин 42 хвилин слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, виявлено та вилучено: Ноутбук Asus в корпусі чорного кольору, серійний номер: BA номер ОАS37721541F, модель: Х54Н, із зарядним пристроєм до нього, серійний номер: 705W1750DEN4; картонна упаковка «Vodafone відновлення та заміна SIM-картки» з серійним номером: 120; 5 (п`ять) упаковок з-під банківських карток «Monobank Universal bank; анкета-заява від ОСОБА_14 У кількості 2 штук «Monobank; одна упаковка з-під банківської карти «Зелена кредитна картка А-банку»; Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку номер НОМЕР_1 на семи аркушах; флеш-носій «SanDisk Cruzer Blade 4Gb, в корпусі червоно-чорного кольору; флеш-носій, в металевому корпусі з чорним; чорнові записи на бланку «оконный завод Osnova на восьми аркушах; договори номер 1,2,3 (3 штуки) про виконання будівельних ремонтних робіт від 16.09.2016,04.10.2016, 08.10.2016 на десяти аркушах; чорнові записи на одному аркуші; печать в корпусі білого кольору «Фізичні особа-підприємець ОСОБА_15 » в картонній коробці; п`ять блокнотів з чорновими записами; флеш-носій «Camel, в силіконовому корпусі, картонна коробка з-під сім-карти «Life cell НОМЕР_2 ; 118 аркушів паперу з чорновими записами; 9 договорів на 18 аркушів паперу; бланки договорів (заповнені) у кількості 6 штук, всього на 15 аркушів; 19 договорів на 48 аркушах; папка, червоного кольору, з файлами з договорами; Папка, зеленого кольору з договорами; папка, зеленого кольору з договорами; банківська карта НОМЕР_3 «Monobank», оформленої на «Kateryna Vijnichenko; мобільний телефон, марки Xiaomi, моделі Redmi 5A, в корпусі білого кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 з сім-картами: Life - НОМЕР_6 , Київстар - НОМЕР_7 .

Враховуючи, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що речі, вилучені під час обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України з метою збереження речових доказів. У зв`язку з чим слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчим суддею вжито заходи щодо повідомлення про дату, час та місце розгляду клопотання про арешт майна ініціатора клопотання та власника майна.

Слідчий був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце здійснення судового розгляду порушеного ним процесуального питання, для участі в судовому засіданні не прибув з поважних причин, надав до суду заяву про здійснення судового розгляду без його участі.

Власник майна, про арешт якого заявлено клопотання, був належним чином повідомлений судом про дату, час та місце здійснення судового розгляду, для участі в судовому засіданні не прибув з невідомої суду причини.

Слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання без їх участі та без застосування технічних засобів фіксування процесу, що відповідає ч.4 ст.107 КПК України.

Слідчий суддя, вислухавши доводи учасників, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи матеріалів кримінального провадження доходить наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. У відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушеннята (або)зберегли на собі його сліди; 2)призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Частиною другої цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23.09.1982 р., будь-яке втручання у права особи передбачає необхідність сукупності таких умов: втручання повинне здійснюватися «згідно із законом», воно повинне мати «легітимну мету» та бути «необхідним у демократичному суспільстві».

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000468 від 03.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР на підставі ОСОБА_6 про те, що невстановлена особа в період часу з 30.08.2021 по 14.09.2021 під приводом встановлення метало пластикових вікон шляхом зловживання двірою заволоділа грошовими коштами в сумі 23 400,00 грн, що належать ОСОБА_6 , завдавши їй майнову шкоду (а.с. 13).

31.03.2023 у період часу з 10 години 43 хвилин до 12 годин 42 хвилин на підставі ухвали слідчого судді слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проведено обшук за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого, виявлено та вилучено майно, про арешт якого ставиться питання в клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що стороною обвинувачення доведено можливість доказового значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно зі статтею 98 КПК України, речові докази - це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилученого майна ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яка має значення для цього кримінального провадження і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом або доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, або воно набуте злочинним шляхом чи є доходом від вчиненого злочину та чи містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, відомості щодо кваліфікації злочину який внесений до ЄРДР не є остаточними, оскільки пов`язаний з попередньою кваліфікацією дій, який може в подальшому уточнюватись. Також, в межах досудового розслідування можуть бути виявленими нові епізоди протиправної діяльності певних фізичних осіб.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, можливої конфіскації як виду покарання, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Разом з цим, належить роз`яснити, що у подальшому власник майна має право звернутися із клопотанням про скасування цього арешту і вилучене майно йому може бути повернуто, згідно положень ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000468 від 03.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 31.03.2023 у період часу з 10 години 43 хвилин до 12 годин 42 хвилин за місцем фактичного мешкання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1) Ноутбук Asus в корпусі чорного кольору, серійний номер: BA номер ОАS37721541F, модель: Х54Н, із зарядним пристроєм до нього, серійний номер: 705W1750DEN.

який упаковано до спец.пакету WAR 1847682;

2) картонна упаковка «Vodafone відновлення та заміна SIM-картки» з серійним номером: 120;

3) 5 (п`ять) упаковок з-під банківських карток «Monobank Universal bank;

4) анкета-заява від ОСОБА_14 У кількості 2 штук «Monobank;

5) одна упаковка з-під банківської карти «Зелена кредитна картка А-банку»;

6) Договір про надання споживчого кредиту з можливістю відкриття карткового рахунку номер НОМЕР_1 на семи аркушах.

які упаковані до спец.пакету WAR1259752;

7) флеш-носій «SanDisk Cruzer Blade 4Gb, в корпусі червоно-чорного кольору;

8) флеш-носій, в металевому корпусі з чорним.

які упаковано до спец пакету WAR1199069;

9) чорнові записи на бланку «оконный завод Osnova на восьми аркушах

10) договори номер 1,2,3 (3 штуки) про виконання будівельних ремонтних робіт від 16.09.2016,04.10.2016, 08.10.2016 на десяти аркушах

11) чорнові записи на одному аркуші

які упаковано до спец.пакету SUD 2057649;

12) печатка в корпусі білого кольору «Фізичні особа-підприємець ОСОБА_15 » в картонній коробці. Упаковано до спец.пакету WAR 1199068.

13) п`ять блокнотів з чорновими записами. Упаковано до спец.пакету WAR 1436455

14) флеш-носій «Camel, в силіконовому корпусі, картонна коробка з-під сім-карти «Life cell НОМЕР_2

які упаковано до спец.пакету WAR 1199078;

15) 118 аркушів паперу з чорновими записами;

16) 9 договорів на 18 аркушів паперу,

які упаковано до спец.пакету WAR 1436454;

17) бланки договорів (заповнені) у кількості 6 штук, всього на 15 аркушів;

18) 19 договорів на 48 аркушах;

які упаковано до спец пакету SUD 2057652;

19) папка, червоного кольору, з файлами з договорами; Папка, зеленого кольору з договорами;

20) папка, зеленого кольору з договорами;

21) банківська карта НОМЕР_3 «Monobank», оформленої на «Kateryna Vijnichenko,

які упаковано до спец.пакету PSP 1216519;

22) мобільний телефон, марки Xiaomi, моделі Redmi 5A, в корпусі білого кольору, IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 з сім-картами: Life - НОМЕР_6 , Київстар - НОМЕР_7

які упаковано до спец. пакету PSP 1216518.

Контроль за виконанням цієї ухвали покласти на вищевказаного слідчого та відповідного процесуального прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1