Справа №297/548/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

у вигляді домашнього арешту

10 травня 2023 року м. Берегове

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 17 січня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегове, мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, без освіти, не працюючого, в порядку ст. 89 КК України, не судимого, громадянина України,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

встановив:

Старший слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області з клопотанням, погодженим прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 17 січня 2023 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, з метою незаконного збуту наркотичних засобів та особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено, - канабіс, у невстановленій кількості, який переніс за місцем свого проживання до квартири АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав з метою подальшого збуту до 16.02.2023.

В подальшому, 16.02.2023, о 11 год. 48 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи на місцевому ринку по вул. Іштвана Сечені, 10 в м. Берегове, діючи умисно, з метою незаконного збуту наркотичних засобів та особистого збагачення, за грошові кошти в сумі 500 гривень незаконно збув громадянину ОСОБА_7 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, речовину рослинного походження зеленого кольору у згортку фольги, що у подальшому була вилучена у ОСОБА_7 працівниками поліції та яка згідно висновку експерта № СЕ-19/107-23/1821-НЗПРАП від 21.02.2023 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонений, - канабісом, вагою 2,1075 г.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

Продовжуючи свою протиправну діяльність у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, ОСОБА_5 , у невстановлений слідством день, час та місці, діючи умисно, повторно, з метою незаконного збуту наркотичних засобів та особистого збагачення, незаконно придбав у невстановленої слідством особи особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений, - канабіс, у невстановленій кількості, який переніс за місцем свого проживання до квартири АДРЕСА_2 , де незаконно зберігав з метою подальшого збуту до 08.03.2023.

В подальшому, 08.03.2023 о 12 год. 31 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи на місцевому ринку, що по вул. Іштвана Сечені, 10 в м. Берегове, діючи умисно, повторно, з метою незаконного збуту психотропної речовини та особистого збагачення, за грошові кошти в сумі 500 гривень незаконно збув громадянину ОСОБА_7 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, речовину рослинного походження зеленого кольору у згортку фольги, яка зовні схожа на особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений, - канабіс, після чого відразу ж був викритий та затриманий з грошовими коштами працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, вчиненому повторно.

Так, 08 березня 2023 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08 березня 2023 року слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочинупідтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Так, 10.03.2023 слідчим суддею Берегівського районного суду відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб та визначено розмір застави у вигляді 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 гривень.

01.05.2023 керівником Берегівської окружної прокуратури було продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000045 від 17 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України до трьох місяців, тобто до 08.06.2023.

Підставою продовження строків досудового розслідування є складність кримінального провадження.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідків, або іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує ризик, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який йому інкримінується є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Вищевказана обставина, а також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами (Польща, Румунія, Словаччина та Угорщина) дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від органу досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, поза межами пункту пропуску державного кордону України, а також переховуватись на території України.

Крім того, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, оскільки останній з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, може вступати у поза процесуальні відносини із свідками та схиляти їх до зміни даних слідству показів, і це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показів або відмови від надання таких.

Підозрюваному ймовірно відомо про реальні анкетні дані ОСОБА_7 , який у встановленому законом порядку був залучений працівниками поліції до проведення негласної слідчої (розшукової) дії у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, а тому маючи інший запобіжний захід він може впливати на основного свідка.

Разом з тим, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 , знаходячись на волі, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Аналогічним чином ОСОБА_5 може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях.

Крім того, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Також, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення,

Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, що мав місце 16.02.2023, а потім 08.03.2023, і якби не був викритий працівниками поліції після вчинення останнього, є ймовірність, що такий продовжував би їх вчиняти.

Крім того, ОСОБА_5 був неодноразово засуджений за аналогічні злочини, тому є ризик, що останній, перебуваючи на волі, може вчиняти інші злочини, в тому числі і злочини у сфері обігу наркотичних засобів, які він раніше вчиняв.

Підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність вищевказаних ризиків.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що ОСОБА_5 працездатний, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування вказаного запобіжного заходу не встановлено.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобіганням наведеним у клопотанні ризикам до нього необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України

А тому, ст. слідчий СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, до 08.06.2023із правом внесення застави не менше 80 прожиткових мінімумів для прецездатних осіб, що становить 214 720 грн., з покладених на нього відповідних обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав, з підстав зазначених в такому та пояснив, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років. Підозра про яку повідомлено останньому є обґрунтованою та доведеною в ході досудового слідства зібраними у кримінальному провадженні доказами. Також, існують ризики, що такий, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, усвідомлюючи, що йому загрожує реальна міра покарання.Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків злочину та інших учасників кримінального провадження, а також може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також, існує ризик, що такий може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі і пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, оскільки такий раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Крім того, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання встановленим в ході досудового розслідування ризикам. Просив клопотання задоволити, застосувати відносно підозрюваногоОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесенння застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн., оскільки саме застава у такому розмірі здатна забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Захисник ОСОБА_4 вважала, що застосування відносно її підзахисного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом, а тому просила застосувати відносно нього домашній арешт. Крім того, при вирішенні даного клопотання просила врахувати, що останній є не судимим, а також те, що ризики зазначені стороною обвинувачення є формальними, враховуючи і те, що на час складення слідчим та завтердження прокурором даного клопотання 05.05.2023 підозрюваний ОСОБА_5 утримувався під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 погодився з думкою свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали такого, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, ратифікованої Законом №475/97-ВР від 17.07.97, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом

Частиною другою статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1). Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, 17.01.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 8-9).

08 березня 2023 року о 13 год. 30 хв. ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України, був затриманий, як підозрюваний у вчиненні вищевказаного злочину, що стверджується копією протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 08 березня 2023 року (а.с. 17-19).

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 10 березня 2023 року, відносно ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого закінчився о 13 год. 30 хв. 06 травня 2023 року (а.с. 74-81).

08 березня 2023 року старшим слідчим СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 27-30).

Так, ОСОБА_5 органом досудового розслідування підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних речовин, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби, вчиненому повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, дослідженими в ході судового розгляду клопотання, зокрема протоколом огляду місця події від 17.03.2023 (а.с. 39-40), висновком експерта №СЕ-19/107-23/1821-НЗПРАП від 21.02.2023 (а.с. 48-52), висновком експерта №СЕ-19/107-23/2638-НЗПРАП від 31.03.2023 (а.с. 57-62), висновком експерта №СЕ-19/107-23/2936-НЗПРАП від 06.04.2023 (а.с. 65-69).

Постановою керівника Берегівської окружної прокуратури від 01.05.2023 було продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження №0000045 від 17 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України до трьох місяців, тобто до 08.06.2023 (а.с. 70-73).

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 178 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Разом з тим, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на етапі досудового розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах. Однак, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При вирішенні даного клопотання слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, який згідно ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, а також враховує тяжкість покарання, що йому загрожує.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу (частина 1).

Відповідно до п. 4 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про обранння відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, слідчий суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Так, на думку слідчого судді, в судовому засіданні прокурором не доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки доказів на стердження такого в судовому засіданні стороною обвинувачення не надано.

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання на території м. Берегове Закарпатської області, проживає разом із сестрою, яка має на утриманні неповнолітніх дітей.

Як встановлено в судовому засіданні, ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду є тільки припущенням сторони обвинувачення.

Разом з тим, на думку слідчого судді, в ході судового розгляду клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено наявність ризиків, передбачених п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що ОСОБА_5 , з урахуванням відомих йому обставин кримінального правопорушення, може незаконно впливати на свідків та інших осіб в даному кримінальному провадженні, шляхом погрози чи тиску, з метою зміни їх показів чи відмови від надання таких в ході досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя вважає, що існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином,оскільки зможе використовуючи свої зв`язки координувати дії засобами, які мають можливість впливати на викривлення зазначених даних для кримінального провадження шляхом погрози та тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджанням досудового розслідування.

Аналогічним чином ОСОБА_5 може незаконно впливати на понятих, які брали участь у слідчих діях.

Також, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукувати осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

Крім того, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, що мав місце 16.02.2023, а потім 08.03.2023, і у разі не викриття його працівниками поліції, існує ймовірність, що такий продовжував би вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Разом з тим, ОСОБА_5 був неодноразово засуджений за аналогічні злочини, тому, на думку слідчого судді, існує ризик, що останній, може вчиняти інші злочини, в тому числі і злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів.

Так, зазначені в клопотанні та доведені в судовому засіданні прокурором ризики, зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та інших учасників у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення, на думку слідчого судді, не можуть бути покладені в основу обрання відносно нього запобіжного заходу пов`язаного з ізоляцією його від суспільстава.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, Феррарі-Браво проти Італії, Мюррей проти Сполученого Королівства), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Разом з тим, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , на думку слідчого судді, не свідчить про те, що перебуваючи на волі, він може ухилятися від виконання процесуальних обов`язків, зокрема преховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи, що наведені в клопотанні та встановлені в судовому засіданні підстави застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не є недостатніми та прокурором в судовому засіданні не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що для запобігання вищевказаних ризиків, встановлених в ході судового розгляду клопотання, відносно ОСОБА_5 слід застосувати більш м`який запобіжний захід.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя розглядає можливість застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

При вирішенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, наявність ризиків, передбачених п. 3 та п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що ОСОБА_5 має місце постійного проживання.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов до висновку про достатність застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для запобігання ризикам, передбаченим п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які є доведеними прокурором в ході судового розгляду клопотання.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 те, що останній може незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки такий буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам, доведеним стороною обвинувачення в ході розгляду даного клопотання.

Однак, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування відносно ОСОБА_5 цілодобового домашнього арешту, оскільки останній буде позбавлений самостійного заробітку для забезпечення його особистих потреб, а тому, вважає заборонити йому залишати житло в період доби із 21:00 по 06:00 годину щодня.

Частиною 6 ст. 181 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Разом з тим, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає покласти відносно останнього обов`язки, передбачені п. п. 1-4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 181, 183, 193-194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000045 від 17 січня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,- задоволити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, до 08 червня 2023 року, включно, заборонивши останньому залишати житло за місцем його фактичного проживаня, за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 21:00 год. по 06:00 год. щодня, з покладенням на нього наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- не виїзджати за межі Закарпатської областібез дозволу суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, якщо такі є.

Ухвала діє до 08 червня 2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1