Справа № 236/3868/21
Провадження № 1-в/202/201/2023
УХВАЛА

Іменем України

04 липня 2023 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро подання начальника відділу № 13 ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях ОСОБА_5 про направлення засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до обмеження волі для відбування призначеного покарання, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до вироку Краснолиманського міського суду Донецької області від 22.11.2021 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України до 3 років 2 місяців обмеження волі.

Начальник органу пробації звернувся до суду з поданням про затримання та направлення засудженого ОСОБА_4 до місця відбування покарання в порядку встановленому для засуджених до покарання у виді позбавлення волі, мотивуючи тим, що засуджений 25.04.2023 року надав пояснення щодо неприбуття до місця відбування покарання та клопотав про його примусове направлення, оскільки самостійно не планує виїжджати до місця відбування покарання, також 17.01.2022 року ОСОБА_6 знову отримав припис та останньому було роз`яснено про необхідність прибуття до місця відбування покарання, а саме: ДУ «Дружелюбівський виправний центр №1», однак будучи ознайомленим з порядком слідування до місця відбування покарання у виді обмеження волі та незважаючи на те що було видано припис про виїзд до ДУ «Дружелюбівський виправний центр №1», ОСОБА_4 так і не з`явився для відбування покарання.

Від представника відділу з питань пробації надійшло клопотання про слухання справи без їх участі, клопотання підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених в ньому.

Засуджений ОСОБА_4 , суду пояснив, що внаслідок бойових дій у нього згорів будинок, залишилась тільки літня кухня, тому він не може відбути до місця відбування покарання, оскільки потім не буде куди повертатись, оскільки її розтягнуть на будівельні матеріали.

Прокурор в судовому засіданні вважала за можливе задовольнити клопотання, оскільки засуджений не прибув до місця відбування покарання у виді обмеження волі будучи ознайомленим та отримавши припис, що є підставою для затримання та направлення до місця відбування покарання, а також сам клопотав про примусову доставку для відбування покарання.

Заслухавши прокурора, засудженого, дослідивши клопотання, суд доходить наступних висновків.

Згідно з матеріалами справи, засуджений будучи ознайомленим з порядком слідування до місця відбування покарання та отримавши припис не з`явився, продовжив вживати спиртні напої та влаштовувати сварки, що на думку суду свідчить про те, що він ухиляється від відбування покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 57 КВК України, у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі. Поважними причинами невиїзду засудженого після отримання припису до місця відбування покарання в призначений строк є хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені. Належним підтвердженням отримання засудженим припису є його підпис про отримання припису. Ухиленням засудженого від отримання припису є його умисні дії, що унеможливлюють вручення припису персоналом уповноваженого органу з питань пробації та підтверджуються документально.

Відповідно до ч. 5 ст. 57 КВК України, у разі неприбуття засудженого до обмеження волі до місця відбування покарання та в разі, якщо його місцезнаходження невідоме, уповноважений орган з питань пробації надсилає органам Національної поліції подання про оголошення його в розшук та подання до суду для вирішення питання направлення засудженого до місця відбування покарання в порядку, установленому для засуджених до позбавлення волі. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , будучи ознайомленим з порядком слідування до місця відбування покарання у виді обмеження волі та отримавши припис, свідомо не з`явився до місця відбування покарання без поважних причин, жодного разу не надав підтверджуючі документи щодо свого неприбуття, а також сам звернувся до органу пробації з клопотання про примусове направлення до місця відбування покарання.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані, що підтверджують поважність причин неявки засудженого до місця відбування покарання.

Оскільки вищевикладені факти свідчать про небажання ОСОБА_4 відбувати призначене вироком суду покарання та стати на шлях виправлення, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про затримання та направлення засудженого ОСОБА_4 до місця відбування покарання призначеного судом.

Керуючись викладеним та ст. 57, 58 КВК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання - задовольнити.

Затримати засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідності до ст. 57, 58 КВК України після затримання направити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для відбування покарання, яке призначено вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 22.11.2021 року ОСОБА_4 було засуджено за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 71, ч. 1 ст. 72 КК України, до 3 років 2 місяців обмеження волі.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом семиднів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7