ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Рівне кримінальне провадження №0000219 від 19.05.2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Теслугів, Радивилівського району Рівненської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 19.05.2014 року, приблизно о 18 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння, в порушення п.12.3 та п.12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі по тексту Правила дорожнього руху), рухаючись із забороненою в населених пунктах швидкістю 100 км/год по вул.Приходька в м.Рівне, зі сторони вул.Віденської в напрямку нерегульованого перехрестя вулиць Приходька і Княгині Ольги, у момент виникнення небезпеки у вигляді автомобіля «Toyota-Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , яка виконувала маневр повороту ліворуч з вулиці Княгині Ольги, що є другорядною дорогою, на вулицю Приходька, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості автомобіля яким керує аж до його зупинки, не змінюючи напрямку руху, виїхав на зустрічну смугу руху й допустив зіткнення із автомобілем «Toyota-Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_3 , хоча мав технічну можливість уникнути зіткнення з вказаним транспортним засобом.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «Toyota-Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_3 , ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозгової травми, струсу головного мозку, забою м`яких тканей лівої лобно-тім`яної-скроневої ділянки, осаднень обох передпліч, закритого перелому основної фаланги 2-го пальця лівої кисті з наявністю осаднення в ділянці 2-го п`ястно-флангового суглоба, які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_4 п. 12.3 та п.12.4 Правил дорожнього руху, які передбачають у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю 60 км/год перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та настання суспільно-небезпечних наслідків.

Так дії, ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, пояснив що 19 травня 2014 року, близько 18 год. 50 хв., керуючи автомобілем Mercedes Benz Vito, рухався по вул. Приходька в м. Рівне зі сторони вул.Відінська у напрямку вул.Чорновола із швидкістю приблизно 60-65 км/год, помітив, що у попутному напрямку на правій смузі руху в сторону вул.Чорновола і ближче до правого краю проїзної частини, перед пішоходним переходом, стоїть мікроавтобус світлого кольору. На якій відстані вказаний транспортний засіб стояв від нерегульованого пішохідного переходу чи до перехрестя вулиць Приходька і Княгині Ольги вказати не зміг. У зв`язку з чим, поїхав на об`їзд стоячого попутного мікроавтобуса. Коли передня частина його автомобіля знаходилася на рівні задньої частини стоячого мікроавтобуса, то побачив, що зі сторони вул. Княгині Ольги на перехресті знаходиться рухомий легковий автомобіль чорного кольору, що здійснював поворот вліво. З якою швидкістю вказаний легковий автомобіль виконував маневр повороту вказати не може. Коли помітив рухомий легковий автомобіль, то відразу натиснув на педаль гальм, відворот керма не застосовував. За мить сталося зіткнення, а саме: передня частина його автомобіля контактувала з лівою боковою передньою частиною легкового автомобіля.

Незважаючи на не визнання вини, винуватість ОСОБА_4 у скоєнні злочину, обставини якого викладені в обвинувальному акті, підтверджується показаннями допитаних у судовому засіданні потерпілої, свідків, безпосередньо дослідженими під час судового розгляду документами, висновками експертиз, речовими доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 пояснила, що 19 травня 2014 року, приблизно о 18 год. 45 хв. разом зі своїм сином, керуючи автомобілем Toyota Yaris, рухалася по вул. Княгині Ольги в м. Рівне зі сторони вул. Степана Бандери у напрямку вул. Приходька. Наближаючись до перехрестя з вулицею Приходька зупинилася, так як необхідно було повернути ліворуч на вулицю Приходька. Перед нею зупинився легковий автомобіль синього кольору. Вказаний транспортний засіб, відновивши рух, повернув ліворуч на вулицю Приходька. Під`їхавши вперед, вона зупинилася перед вищевказаним перехрестям та переконавшись у відсутності транспорту, почала рух, здійснюючи поворот ліворуч. Виїхавши на перехрестя, таким чином, що передня частина її автомобіля знаходилася на правій смузі вул. Приходька, побачила як по вказаній вулиці зі сторони вул. Відінської рухається мікроавтобус білого кольору із швидкістю приблизно 100 км/год. Вказаний транспортний засіб не гальмуючи почав виїжджати на її смугу руху, після чого відбулося зіткнення. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди їй заподіяно тілесні ушкодження та пошкоджено автомобіль. ОСОБА_7 просила задовольнити цивільний позов в повному обсязі. Потерпіла заперечила показання обвинуваченого в частині наявності на смузі його руху нерухомої перешкоди у вигляді мікроавтобусу світлого кольору.

Свідок ОСОБА_8 повідомив, що 19 травня 2014 року, близько 18 год. 50 хв., заходив до свого робочого кабінету, що знаходяться на по вул. Приходька в м.Рівне, відкрив ключем вхідні двері до кабінету, коли почув звук удару, після чого вийшов на вулицю, де помітив, що на перехресті вулиць Приходька і Княгині Ольги сталася дорожньо-транспортна пригода, вказав про місце розташування транспортних засобів після ДТП, зазначивши що не бачив як сталося зіткнення транспортних засобів.

Свідок ОСОБА_9 повідомив, що 19 травня 2014 року, близько 18 год. 50 хв., він керуючи автомобілем MERCEDES-BENZ, рухався по вул.Приходька в м.Рівне зі сторони вул.Чорновола у напрямку вул.Княгині Ольги. На передньому пасажирському сидінні перебувала дружина. Перед перехрестям вулиць Приходька і Кн.Ольги почав повертати в сторону вул.Кн.Ольги. У той момент по вул.Кн.Ольги рухався автомобіль Toyota-Yaris, з невеликою швидкістю наближався до вказаного перехрестя. Проїхавши близько 100 м від перехрестя, почув звук удару. У лівому дзеркалі заднього огляду помітив, що на перехресті сталося зіткнення автомобіля Toyota-Yaris і мікроавтобуса білого кольору. Як сталося зіткнення транспортних засобів не бачив. Коли виконував маневр повороту вліво, то по вул.Приходька у зустрічному напрямку ніякі транспортні засоби не рухалися і не стояли.

Показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у їх сукупності та нерозривному взаємозв`язку із показаннями потерпілої ОСОБА_7 спростовується позиція обвинуваченого в частині наявності на смузі його руху по вул.Приходька в м.Рівне зі сторони вул.Відінська у напрямку вул.Чорновола, ближче до правого краю проїзної частини, нерухомого мікроавтобуса світлого кольору, який заважав йому вчасно виявити небезпеку з моменту виїзду автомобіля Toyota-Yaris під керуванням потерпілої на праву смугу руху вул. Приходька у напрямку вул. Чорновола.

Крім показань потерпілої та свідків, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, підтверджується протоколами слідчих, процесуальних дій.

Даними, отриманими під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 19.05.2014 та 07.11.2014, зафіксованими у відповідних протоколах, встановлено місце зіткнення транспортних засобів, спосіб регулювання руху на цій ділянці, наявність дорожніх знаків на місці пригоди, положення транспортних засобів після ДТП, сліди шин, ознаки напряму руху транспортних засобів, наявність слідів зіткнення з навколишніми предметами та наявність відокремлених від транспортних засобів частин та інших об`єктів. Зокрема, вказаним протоколом не зафіксовано слідів гальмування транспортного засобу, під керуванням обвинуваченого, а відтак його показання в частині застосування гальмування відразу після виникнення небезпеки, суперечать об`єктивно встановленим даним.

Згідно з протоколом огляду транспортного засобу від 21.05.2014 року зафіксовано механічні пошкодження автомобіля «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 .

У ході проведення слідчого експерименту з свідком ОСОБА_7 встановлено, що перед початком виконання маневру повороту ліворуч автомобіль Toyota-Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , зупинився перед перехрестям вулиць Приходька і Княгині Ольги у такому положенні, що відстані від вісей правих коліс до правого краю проїзної частини вул. Княгині Ольги становили по 2,4 м, а відстань від передньої частини до правого краю проїзної частини вул. Приходька в сторону вул. Чорновола становила 0,9 м. Автомобіль Toyota-Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , з моменту перетину правого краю проїзної частини вул. Приходька в сторону вул. Чорновола до місця зіткнення подолав відстань 6,9 м за час: 3,19 сек., 3,05 сек., 3,11 сек. Перед зміною напрямку руху автомобіль Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався правою смугою руху вул. Приходька в сторону вул. Чорновола з боковим інтервалом 0,45 м від правого краю проїзної частини.

Вказані протоколи слідчих та процесуальних дій є належними і допустимими доказами, оскільки останні отримані в порядку передбаченому КПК України. Дані протоколи прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, як-то час, місце, наслыдки, спосіб вчинення злочину.

З висновків судово-медичної експертизи крові ОСОБА_4 №656 від 08.07.2014 та висновку №813 від 26.06.2014 судово-токсилогічної експертизи вбачається, що при судово-токсилогічній експертизі крові ОСОБА_4 виявлений етиловий спирт в концентрації 0,59 промілє. Вказана концентрація алкоголю в крові відповідає легкій степені алкогольного сп`яніння.

Вказаними експертизами підтверджується, що ОСОБА_4 під час ДТП перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 530 від 10.06.2014 у ОСОБА_7 лікарями відмічені такі тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій м`яких тканей лівої лобно-тім`яної-скроневої ділянки, осаднення обох передпліч, закритий перелом основної фаланги 2-го пальця лівої кисті з наявністю осаднення в ділянці 2-го п`ястно-флангового суглоба, які виникли від дії тупих предметів, могли утворитися 19 травня 2014 року та відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалості розладу здоров`я. Вказані тілесні ушкодження могли утворитися як у водія легкового автомобіля при даному виді дорожньо-транспортної пригоди.

З дослідженого висновку судової експертизи технічного стану транспортного засобу №330 від 27.06.2014 вбачається, що робоча гальмівна система, ходова система автомобіля «Toyota-Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходились в стані повної відмови, а система рульового керування в стані часткової відмови. Вказані несправності виникли в момент ДТП.

Згідно з висновком судової експертизи технічного стану транспортного засобу №329 від 23.06.2014 вбачається, що робоча гальмівна система, ходова система, система рульового керування автомобіля «Mercedes-Benz Vito», реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходились в стані повної відмови, та виникли в момент ДТП.

Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №71 від 24.07.2014 матеріальний збиток завданий власникові автомобіля «Toyota-Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_3 , у результаті пошкодження даного транспортного засобу під час ДТП, що сталася 19.05.2014, на момент проведення експертизи складає 145 856,71 грн.

З дослідженого висновок судової транспортно-трасологічної експертизи №7528/7529 від 28.08.2014 року вбачається, що в первинний момент зіткнення у контакт увійшли права частина переднього бампера автомобіля Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 , та ліва частина переднього бампера автомобіля Toyota-Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_4 , при цьому поздовжня вісь автомобіля Mercedes-Benz Vito знаходилась під кутом близько 130 градусів по відношенню до поздовжньої осі автомобіля Toyota-Yaris, проти напрямку руху годинникової стрілки.

Аналізуючи в сукупності взаємне розташування транспортних засобів в первинний момент зіткнення, їх кінцеве розташування та слідову інформацію зафіксовану в протоколі огляду місця події, схемі до нього, експерт прийшов до висновку, що місце зіткнення автомобіля Toyota-Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та автомобіля Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 , знаходиться на лівій смузі руху вул. Приходька у напрямку вул. Чорновола, в місці початку подряпини дугоподібної форми довжиною 21 см.

Відповідно до висновку судової транспортно-трасологічної експертизи № 4436 від 03.02.2015 в момент первинного контактування поздовжня вісь автомобіля Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 , була розміщена під кутом приблизно 26 градусів до лівого краю проїзної частини вулиці Приходька, а передня ліва частина кузова даного автомобіля знаходилась на відстані приблизно 1,7 м від лівого краю проїзної частини даної вулиці. В цей же час, поздовжня вісь автомобіля Toyota-Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , була розміщена під кутом приблизно 156 градусів до лівого краю проїзної частини вулиці Приходька, а передня права частина кузова даного автомобіля знаходилась на відстані приблизно 1 м від лівого краю проїзної частини даної вулиці.

З висновку судової автотехнічної експертизи дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди №7354 від 16.08.2016 вбачається, що у ситуації, що розглядається водій автомобіля Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 12.3 та п.12. 4 Правил дорожнього руху, а саме: рухатись із швидкістю 60 км/год, а в момент виникнення небезпеки для руху (з моменту виїзду автомобіля Toyota-Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 , на праву смугу руху вул. Приходька) негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, не змінюючи напрямку руху.

При наданих слідством вихідних даних, з технічної точки зору, водій автомобіля Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 міг уникнути зіткнення з автомобілем Toyota-Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

З висновку експертизи вбачається, ОСОБА_4 міг уникнути зіткнення як при фактичній так і при допустимій швидкості руху, навіть без застосування гальмування.

Такий висновок ґрунтується на тому, що зіткнення транспортних засобів відбулося без гальмування, а перед зміною напрямку руху автомобіль Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався правою смугою руху вул. Приходька в сторону вул. Чорновола з боковим інтервалом 0,45 м від правого краю проїзної частини та на момент зіткнення автомобіль Toyota-Yaris, реєстраційний номер НОМЕР_3 повністю звільнив смугу руху автомобіля Mercedes-Benz Vito.

При цьому, при визначенні причинного зв`язку між порушеннями Правил дорожнього руху та виникненням ДТП експерт розглядав 2 варіанти, а саме: 1) автомобіль Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 60-65 км/год (зі слів ОСОБА_4 ); 2) автомобіль Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 рухався зі швидкістю 100 км/год (зі слів ОСОБА_7 ).

Так, у першому варіанті при наданих слідством вихідних даних, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, яка знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

У другому варіанті, при наданих слідством вихідних даних, з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Mercedes-Benz Vito, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 та 12.4 Правил дорожнього руху, яка знаходиться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Зазначені висновки експертиз є належними і допустимими доказами, оскільки містять в собі докладні описи проведених досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на поставлені запитання, які ґрунтуються на відомостях, які сприймалися безпосередньо та, які стали відомі під час дослідження матеріалів, що були надані для проведення дослідження, тобто в повній мірі відповідають вимогам КПК України. При цьому, надані у ході судового розгляду показання потерпілої, свідків кореспондуються з даними відображеними у висновках експертиз.

Крім того, не можна погодитися з доводами обвинуваченого про те, що наявність на його смузі руху нерухомого транспортного засобу виключає його винуватість.

З показань обвинуваченого, з врахуванням встановлених фактичних обставин справи вбачається, що він під час керування автомобілем, рухаючись по ділянці з обмеженою оглядовістю, у вигляді наявності нерухомого транспортного засобу на смузі його руху, та виконуючи маневр об`їзду вказаного транспортного засобу, що вимагало від обвинуваченого особливої пильності та обрання такого режиму маневру, який би дав йому змогу вчасно побачити зустрічний транспортний засіб і вжити заходів для зупинки автомобіля або негайного повернення на свою полосу руху, виїхав на зустрічний напрямок руху.

Формально пункт 12.3 ПДР дає змогу водію вибрати один із варіантів реагування на виявлену перешкоду під час руху: об`їхати перешкоду або зменшити швидкість аж до зупинки транспортного засобу. Водночас, вибір виду поведінки не може бути абсолютно довільним і залежати лише від розсуду водія. Адже в пункті 12.3 ПДР вказується, що маневр водія, коли він вирішить об`їхати перешкоду, не повинен створювати небезпеку для інших учасників руху. Проте ситуація, у якій допустив маневрування обвинувачений, свідчить про те, що вимоги пункту 12.3 в цій частині ним було грубо порушено.

Відповідно до роз`яснень у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» кримінальна відповідальність виключається, якщо особа порушила ПДР вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Водночас, обстановка, у якій допустив маневрування обвинувачений, не свідчить про те, що порушення ним ПДР було вимушеним. Навпаки, саме його невиправдане і небезпечне маневрування на дорозі у складній дорожній обстановці було безпосередньою причиною настання суспільно небезпечних наслідків.

Таким чином, незалежно від причин виникнення небезпеки для руху або перешкоди, водій зобов`язаний був виконати вимогу пункту 12.3 Правил і негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

За таких обставин, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходжу до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з засади співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні ОСОБА_4 покарання, відповідно до положень статтей 65-67 КК України, слід врахувати ступінь тяжкості злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений обвинуваченими злочин, відповідно до вимог ст.12 КК України (в редакції чинної на час вчинення злочину), відносився до злочинів середньої тяжкості.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно взяти до уваги, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного, який є не судимим, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після цього, ставлення до скоєного, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та наявність тих, які його обтяжують, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, вважаю за необхідне призначити йому покарання у виді обмеженням волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення та перевиховання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років, у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину (ч. 1 ст. 286 КК України), який на момент вчинення, відповідно до положень ст. 12 КК України відносився до категорії злочинів середньої тяжкості. Злочин ним був скоєний 19 травня 2014 року, тобто з дня його вчинення на день постановлення рішення судом минуло 5 років, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за злочин не зупинявся та не переривався.

Згідно з ч. 8 ст. 284 КПК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності можливо тільки за її згодою. Однак, у цьому випадку мова йде про звільнення особи від покарання на підставі положень ч. 5 ст. 74 КК України з урахуванням положень ст. 49 цього ж Кодексу.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався та суд не вбачає підстав для його обрання.

Потерпіла ОСОБА_11 заявила цивільний позов, у якому просить стягнути з ОСОБА_4 матеріальну шкоду у розмірі 145 856 грн. 71 коп. та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн. 00 коп..

Обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов не визнав.

За змістом частини 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 129 КПК України передбачено, що суд, ухвалюючи обвинувальний вирок, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Під час судового розгляду встановлено, що з вини обвинуваченого потерпілій заподіяна матеріальна шкода в розмірі 145 856,71 грн., що підтверджується висновком судової автотоварознавчої експертизи №71 від 24.07.2014.

Крім того, з вини обвинуваченого потерпілій заподіяно моральну шкоду, яка полягає у порушенні нормальних життєвих зав`язків, тривалістю судового розгляду, отриманні нею тілесних ушкоджень та фізичного болю.

Таким чином, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала потерпіла, характеру немайнових витрат, стан здоров`я потерпілої, тяжкість вимушених змін у її життєвих стосунках, розмір цивільного позову в частині моральної шкоди підлягає до задоволення частково.

Процесуальні витрати в сумі 12767,14 грн. за проведення судових експертиз, відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч.9 ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 118,124, 349, 368, 369, 370, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за частиною 1 статті 286 КК на підставі статті 49, частини 5 статті 74 КК у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_11 - задоволити.

Стягнути із засудженого ОСОБА_4 на користь ОСОБА_11 матеріальну шкоду у розмірі 145 856 грн. 71 коп. та моральну шкоду у розмірі 20 000 грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судових інженерно транспортних експертиз, судових транспортно трасологічних експертиз та автотоварознавчих експертизи у кримінальному провадженні під час досудового розслідування 12 767 (дванадцять тисяч сімсот шістдесят сім) грн. 14 коп..

Речові докази:

-автомобіль «Toyota-Yaris», реєстраційний номер НОМЕР_3 , який переданий під розписку потерпілій ОСОБА_7 вважати повернутим за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя Рівненського міського суду Оксана КРИЖОВА