Номер провадження: 11-кп/813/1425/23
Справа № 496/284/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженої вироком іноземної держави ОСОБА_7 на ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 21.02.2023 року про виконання на території України вироку Суду Кишинеу (офіс Буюкань) від 07.06.2019 року відносно ОСОБА_7 ,

встановив:

Оскарженою ухвалою районного суду частково задоволено клопотання Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання та виконання на території України вироку суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019 року відносно ОСОБА_7 .

Постановлено рішення про виконання на території України вироку Суду Кишинеу (офіс Буюкань) від 07.06.2019 року відносно ОСОБА_7 , яким вона засуджена до покарання у виді штрафу в сумі 31500 молдовських лей, що відповідно до офіційного курсу гривні до молдовського лея, станом на 21.02.2023 року, складає 61384,05 грн. та стягнення судових витрат в сумі 5410 лей, що відповідно до офіційного курсу гривні до молдовського лея, станом на 21.02.2023 року, складає 10542,46 грн.

В іншій частині клопотання залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою районного суду засуджена ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, посилаючись на незаконність та невмотивованість ухвали.

Так, ОСОБА_7 зазначає про те, що нею до районного суду було подане клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з її особистим бажанням бути присутньою у суді першої інстанції, а також необхідністю ознайомитись з матеріалами провадження. Однак суд першої інстанції її клопотання про відкладення розгляду справи проігнорував та розглянув клопотання Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) за її відсутності. Крім того, ОСОБА_7 вважає, що ухвалою від 21.02.2023 року застосовано закон про більш тяжке покарання в порівнянні з попереднім рішенням та посилено покарання щодо розміру стягнення. Також апелянт посилається на сплив строків давності виконання вироку, що унеможливлює його виконання на території України. Апелянт вказує також на те, що міжнародним договором між Україною та Молдовою не передбачено виконання вироків про покарання у виді штрафу, а лише щодо вироків, якими призначено покарання у виді позбавлення волі.

До початку судового розгляду представником Міністерства юстиції України та прокурором подані заперечення на апеляційну скаргу, в яких останні посилаються на законність ухвали, безпідставність доводів апеляційної скарги, та вважають, що прийняте рішення не суперечить Європейській конвенції про міжнародну дійсність кримінальних вироків 1970 року, а строки давності виконання вироку не сплили. Звертають увагу, що діючий КПК не передбачає обов`язкової участі засудженої вироком іноземної держави особи під час розгляду вказаного клопотання.

Засуджена вироком іноземної держави ОСОБА_7 до суду апеляційної інстанції не з`явилась, просила здійснювати розгляд її скарги за її відсутності, у зв`язку з тим, що на теперішній час перебуває поза межами України в Республіці Португалія у зв`язку з військовою агресією Росії проти України, а також станом свого здоров`я, що унеможливлює її прибуття на даний час до суду.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши матеріали кримінального провадження та провівши судові дебати; колегія суддів приходить висновку про таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України (далі КПК), суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до положень ст. 2 КПК, одним із завдань кримінального провадження є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням засад законності та верховенства права, згідно з якими людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і визначають зміст та спрямованість діяльності держави.

Законність, як загальна засада кримінального провадження, полягає в забезпеченні єдиного порядку кримінального провадження в усіх кримінальних провадженнях, неухильному дотриманні процесуальної форми та передбаченої процедури, однаковості застосування закону і поширюється на всі стадії та інститути кримінального процесу, всіх його суб`єктів, усі дії і процесуальні рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Тобто, обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 602 КПК вирок суду іноземної держави може бути визнаний і виконаний на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Частиною 5 зазначеної статті передбачено, що встановивши відповідність запиту про визнання і виконання вироку суду іноземної держави умовам, передбаченим міжнародним договором України, Міністерство юстиції України направляє до суду клопотання про визнання і виконання вироку суду іноземної держави і передає наявні матеріали.

Крім того, згідно з ч.4 ст. 603 КПК за результатами судового розгляду суд постановляє ухвалу про виконання вироку суду іноземної держави повністю або частково. При цьому суд визначає, яка частина покарання може бути виконана в Україні, керуючись положеннями Кримінального кодексу України, що передбачають кримінальну відповідальність за злочин, у зв`язку з яким ухвалено вирок, та вирішує питання про застосування запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили. Або постановляє ухвалу про відмову у виконанні вироку суду іноземної держави.

Тобто, у даному випадку як клопотання Міністерства юстиції України, так і ухвала суду в разі задоволення клопотання, має містити відомості про визнання частини покарання, яке може бути виконане та виконання цього покарання на території України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та оскарженої ухвали, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_8 засуджено вироком Суду Кишинеу (офіс Буюкань) від 07.06.2019 року за ч. 2 ст. 361 Кримінального Кодексу та їй призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 630 умовних одиниць, що дорівнює сумі 31500 лей.

Ухвалою Апеляційної палати Кишинеу від 10.02.2021 року задоволено апеляційну скаргу прокурора, додатково стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати в розмірі 5410 лей. В іншій частині вирок залишено без змін.

Згідно довідки Суду Кишинеу (офіс Буюкань) від 30.06.2021 року вирок Суду Кишинеу (офіс Буюкань) від 07.06.2019 року щодо ОСОБА_8 на території Республіки Молдова не був прийнятий до виконання. Вирок набрав законної сили 10.02.2021 року, на підставі рішення Апеляційного Суду Кишинеу.

З оскарженої ухвали вбачається, що суд першої інстанції розглядалось клопотання Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання та виконання на території України вироку суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019 року відносно ОСОБА_7 та постановлено рішення щодо його задоволення.

Водночас, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції в мотивувальній частині, звернувши увагу на те, що частина покарання, яка підлягає виконанню в Україні відповідно до клопотання Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_7 визнано винною, не підлягає задоволенню, оскільки вирок, який Південне міжрегіональне управління юстиції (м. Одеса) просить визнати у своєму клопотанні, а саме вирок Єдинецького Суду (Окніца) від 04.02.2021 року щодо ОСОБА_7 , в матеріалах справи відсутній.

Пославшись на наведені обставини, суд першої інстанції в резолютивній частині оскарженої ухвали прийняв рішення про часткове задоволення клопотання, зокрема задовольнив клопотання лише в частині виконання на території України вироку Суду Кишинеу (офіс Буюкань) від 07.06.2019 року відносно ОСОБА_7 .

Однак, таке рішення місцевого суду не можна вважати законним, оскільки діючий КПК передбачає дві умови для звернення з клопотанням до суду та такі ж умови для постановлення рішення за наслідками розгляду такого клопотання, а саме визнання і виконання вирок суду іноземної держави на території України у випадках і в обсязі, передбачених міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Тобто, в даному випадку, без визнання судом вироку іноземної держави на території України, яке має передувати виконанню, вочевидь не можливе і його виконання, оскільки відсутність визнання такого вироку унеможливлює його виконання, з огляду на те, що в такому випадку відповідний вирок іноземної держави вважається таким, що не визнаний в державі Україна.

З рахуванням встановлених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що оскаржена ухвала постановлена місцевим судом з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Крім того, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції не забезпечено в повній мірі права на захист ОСОБА_7 .

Згідно ч.2 ст. 603 КПК про дату судового засідання повідомляють особі, щодо якої ухвалено вирок, якщо вона перебуває на території України. Така особа має право користуватися правовою допомогою захисника. Судовий розгляд здійснюється за участю прокурора.

Тобто, вказана норма процесуального закону регламентує, що засуджена особа має бути повідомлена про розгляд справи, однак її участь не є обов`язковою. Процесуальний закон вимагає лише участі прокурора.

Водночас апеляційний суд вважає, що ч.2 ст. 603 КПК передбачена обов`язкова участь прокурора, а явка особи відносно якої вирішується питання щодо визнання та виконання вироку іноземної держави є не обов`язковою, однак така відсутність повинна братися до уваги, коли особа не повідомила про бажання приймати участь у судовому розгляді, а не у випадку, коли така особа виявляє активне бажання приймати участь у розгляді справи, ознайомитись з матеріалами кримінального провадження та надати свої особисті пояснення під час судового розгляду.

Таким чином, незабезпечення права такої особи на особисту участь в судовому процесі не забезпечує виконання загальних засад кримінального провадження: доступ до правосуддя; рівність перед законом; забезпечення права на захист; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 29.12.2022 року, в провадження судді Біляївського районного суду Одеської області ОСОБА_1 після скасування попередньої ухвали місцевого суду у даній справі, надійшло кримінальне провадження за клопотанням Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання та виконання на території України вироку суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019 року відносно ОСОБА_7 .

Засуджена вироком іноземної держави ОСОБА_7 двічі викликалась до суду першої інстанції для участі у розгляді клопотання, однак двічі надсилала до суду засобами електронного зв`язку клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з неможливістю прибути до суду, оскільки вона вимушена була виїхати з території України у зв`язку з військовою агресією Росії проти України, на момент розгляду у суді першої інстанції (та на теперішній час) перебувала в Республіці Португалія, а також просила розглядати клопотання за її особистої участі, надати для ознайомлення матеріали провадження та надати можливість особисто подати свої заперечення у суді першої інстанції.

Натомість, суд першої інстанції, зазначивши в оскарженій ухвалі про те, що ОСОБА_7 була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, без вирішення питання щодо заявленого нею клопотання про особисту участь у судовому засіданні (тим більш, що діючий КПК передбачає і альтернативні способи участі особи у судовому засіданні, зокрема шляхом здійснення відео конференції), розглянув справу без її участі, чим не забезпечив останню на реалізацію її прав.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні апеляційним судом встановлені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені ч.1 ст. 412 КПК, які були допущені судом першої інстанції, та які тягнуть за собою скасування оскарженого судового рішення.

Положення ст. 2 КПК визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Водночас згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою ст. 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно ст. 8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК, з яких вбачається, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 КПК.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу , скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу засудженої вироком іноземної держави ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Біляївського районного суду Одеської області від 21.02.2023 року про виконання на території України вироку Суду Кишинеу (офіс Буюкань) від 07.06.2019 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд клопотання Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) про визнання та виконання на території України вироку суду Кишинеу (Буюкань) від 07.06.2019 року відносно ОСОБА_7 в суді першої інстанції, в іншому складі суду.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4