Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/232/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2023 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому дистанційно в режимі відео конференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 травня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого та стосовно,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сміла, Черкаської області, українки, громадянки України, із середньою освітою, одруженої, маючу на утриманні дитину - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме: з 00 години 50 хвилин 01.05.2023 по 29.06.2023 включно,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 травня 2023 року задоволено клопотання слідчої слідчого відділення ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області капітана поліції ОСОБА_10 погодженого з прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_11 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_8 строком на шістдесят днів.

В обґрунтування прийнятого рішення, слідчим суддею зазначеного, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Також наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а тому стосовно підозрюваної не може бути застосовано більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_7 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 , в апеляційній скарзі, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати відносно підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або домашній арешт.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник зазначає, що слідчим суддею зроблено висновок про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст. 176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам, передбаченим п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України.

Однак, захисник вважає, що жодним доказом не підтверджено, що ОСОБА_8 зможе переховуватися від слідства та суду. Підозрювана не має на меті цього робити та розуміє, що при переховуванні вона сама собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання покарання у виді позбавлення волі.

Зазначає, що після вчинення кримінального правопорушення вона сама звернулася до сусідів, щоб ті викликали правоохоронців та швидку медичну допомогу. Можливість втекти у неї була, але вона не зробила цього та намагалася врятувати життя своєму чоловіку.

Також, підозрювана стверджує, що не намагатиметься переховуватись, а сприятиме слідству у з`ясуванні обставин даної справи, так як особисто зацікавлена в тому, щоб дана справа швидше закінчилась та вона могла продовжувати спокійно жити далі, влаштуватись на роботу та займатись вихованням своєї дитини.

Щодо здійснення підозрюваною незаконного впливу на свідків захисник зазначає, що ОСОБА_8 немає необхідності цього робити, оскільки свідки не були очевидцями того, як та при яких обставинах вона спричинила удар ножем чоловіку. Сам факт нанесення такого удару підозрювана визнала, пояснивши, що причиною цьому стали саме протиправні дії її чоловіка. До того ж між показами свідків та показами підозрюваної відсутні будь-які розбіжності.

З цих підстав вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_8 обрано судом безпідставно.

ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. Вона не визнає вину, оскільки не мала умислу на протиправне заподіяння смерті своєму чоловіку. Під час допиту вона пояснила, що зазнала нападу з боку ОСОБА_12 , під час якого їй були заподіяні тілесні ушкодження та виникла загроза її життю.

Захисник вважає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що більш м`якіший запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим у ст.177 КПК України.

Також зазначає, що підозрювана, проживала разом з чоловіком ОСОБА_12 за місцем власного мешкання у квартирі АДРЕСА_3 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, не перебуває у наркологічному чи психіатричному обліку, має малолітню дитину ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Захисник вважає, що до підозрюваної можливо застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши суддю доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечив проти задоволення апеляційних вимог захисника, оскільки вважає, що слідчий суддя обґрунтовано застосував до підозрюваної запобіжний захід, саме, у вигляді тримання під вартою, перевіривши матеріали клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, які надійшли із міськрайонного суду та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України; запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вище вимоги слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_8 дотримані у повному обсязі.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судової справи, в провадженні слідчого відділення ВП №1 (м. Світловодськ) Олександрійського РВП Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженні № 0000371 від 01.05.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

01.05.2023 року о 00 годині 50 хвилин ОСОБА_8 було затримано у порядку ст.ст. 208-211 КПК України.

В межах даного кримінального провадження 01.05.2023 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру по даному кримінальному правопорушенні.

Підозра висунута ОСОБА_8 підтверджується наявними зібраними в ході досудового розслідування доказами, які долучені слідчим до клопотання, зокрема: повідомленням про вчинення злочину; протоколом огляду місця події в період з 30.04.2023 року по 01.05.2023року; довідкою лікаря; показаннями свідків; речовими доказами; протоколом затримання ОСОБА_8 у порядку ст.208 КПК України; повідомленням про підозру ОСОБА_8 від 01.05.2023; іншими доказами в їх сукупності.

Вказані письмові докази містять достатньо об`єктивної інформації про причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Крім того, колегія суддів враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Як правильно вказав в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, підозрювана ОСОБА_8 враховуючи вид та розмір покарання у разі доведеності вини може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також, колегія суддів вважає, що підозрювана матиме реальну можливість незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню, оскільки такий ризик, з урахуванням встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків та підозрюваних/обвинувачених у кримінальному провадженні на різних його етапах, зберігається до отримання показань цих осіб безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Що стосується ризику вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_8 , то виходячи з особи підозрюваної та обставин події, колегія суддів вважає, що він також має місце. Зокрема нездатність вирішувати конфлікти мирним шляхом є передумовою для продовження вчинення злочину. Зловживання алкогольними напоями стане підставою для неявки до слідчого і в суд. Побутова суперечка не виправдовує характер протиправних дій підозрюваної, тому менш суворі види запобіжних заходів не здатні забезпечити ризики передбачені ст. 177 КПК України та належне виконання покладених на неї процесуальних обов`язків.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваної, в їх сукупності, зокрема вік, її соціальні зв`язки, сімейний стан, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні ризику можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування, суду, незаконного впливати свідків по справі, можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер злочину, у вчиненні якого повідомлено про підозру ОСОБА_8 , застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі кримінального провадження, не забезпечить належної поведінки підозрюваної та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

Отже, вимоги апеляційної скарги захисника, щодо можливості застосування до ОСОБА_8 менш суворого запобіжного заходу не заслуговують на увагу.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки специфіка вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення та суворість можливого покарання за вчинений злочин не дає підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не спростовують висновків слідчого судді та не є безумовними підставами для скасування ухвали, як про це просить сторона захисту.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

За таких обставин, ухвала слідчого судді відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування та застосування підозрюваній іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

Відтак, беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому залишає оскаржувану ухвалу без змін, а апеляційну скаргу захисника без задоволення.

Керуючись ст. 376 ч.2, 177, 183, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02 травня 2023 року, якою до підозрюваної ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4