У Х В А Л А

судового засідання

28.07.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000657 від 26.07.2023 року про обрання запобіжного заходу:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Слов`янськ, Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

підозрюваному у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч. 4 ст. 186 КК України,-

встановив:

слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000657 від 26.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 - ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 26.07.2023, близько 15:25 год., ОСОБА_6 , під час дії воєнного стану на території України, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, перебуваючи в торговому приміщенні магазину «Близенько», що по вул. Федьковича, 38 у м.Львові, таємно, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що його дії не були помічені сторонніми особами, викрав із стелажа матеріальні цінності, що перебувають на балансі даного магазина саме: три пачки кави «Якобз Кронунг мелена», вагою 500 грам кожна, вартістю 165 грн. 98 коп., за одну пачку, загальною вартістю 497 грн. 94 коп.

Однак, злочинні дії ОСОБА_6 були помічені працівником даного магазину, яка почала його наздоганяти та вимагати повернути викрадений товар. Не зважаючи на такі вимоги ОСОБА_6 усвідомлював, що його незаконні дії викриті, почав втікати із викраденим майном. Відтак, дії ОСОБА_6 із таємного викрадення чужого майна (крадіжка) переросли у відкрите викрадення чужого майна (грабіж). В подальшому, ОСОБА_6 вибіг із приміщення магазину «Близенько» минуючи касову зону, однак, його на вулиці наздогнала та запинила працівниця даного магазину.

Відтак, ОСОБА_6 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

27.07.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні незакінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч.4 ст.186 КК України.

Підставами для запобіжного заходу у виді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення і наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, а також впливати на потерпілого та свідка у вказаному кримінальному провадженні.

Так, при вирішенні питання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою просить суд врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризику продовження чи повторення протиправної поведінки. Просить клопотання задоволити.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили таке задоволити.

Захисник просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний підтримав заперечив проти клопотання прокурора.

Розглянувши клопотання слідчого, погодженого з прокурором, заслухавши доводи учасників, на які вони посилаються, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ст.176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні незакінченого замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15 - ч.4 ст.186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 , протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_7 , протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , протоколом допиту свідка ОСОБА_9 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 15 - ч.4 ст.186 КК України не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків.

Також у рішенні ЄСПЛ в справі «Клішин проти України» зазначено, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_6 зможе переховуватись від органів досудового розслідування чи суду; незаконно вплинути на потерпілого та свідків, перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

Судом встановлено, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 належить до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Небезпека переховування обвинуваченого не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Щодо наявного ризику того, що підозрюваний ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, то слідчий суддя вважає, що враховуючи стадію кримінального провадження, такі ризики є актуальні.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що встановлення небезпеки перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя, слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, вимірюватись суворістю можливого покарання.

Так, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення наведено об`єктивні підстави щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання втсановлених ризиків.

Враховуючи те, що є всі підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та достатність доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним, його вік, соціальні зв`язки та те, що він не працює та не має постійного джерела доходу, неодноразово судимий, слідчий суддя вважає обгрунтованим доводи прокурора та слідчого щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до абз.1 ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення обвинуваченому обов`язків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, на підставі ч.3 ст.183 КПК України суд дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваному ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а зокрема явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже розмір застави повинен, головним чином, визначатися виходячи з особи, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховуючи той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає, що достатньою для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених на нього КПК України обов`язків буде застава, що становить 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі абз. 2 ч.3 ст.183 КПК України, суддя вважає за необхідне визначити, передбачені ст.194 КПК України, обов`язки ОСОБА_10 у випадку внесення ним або іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) визначеною цією ухвалою застави.

Керуючись ст.ст.376, 170-173, 309, 395 КПК України,-

ухвалив:

клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 - задоволити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту фактичного затримання підозрюваного, тобто з 26.07.2023 р.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 23 вересня 2023 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680 ( п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесять) гривень.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до слідчого судді, слідчого, прокурора;

-повідомляти суд, слідчого, прокурора про зміну місця свого проживання;

-утримуватись від спілкування зі свідками, а також потерпілою у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави визначити 2- місячний термін дії покладених судом обов`язків для внесення застави.

Роз`яснити ОСОБА_6 , право внести або забезпечити внесення іншою фізичною чи юридичною особою (заставодавцем) застави у будь який момент з часу винесення ухвали на рахунок: «одержувач Територіальне управління державної судової адміністрації України у Львівській області, IBAN: UA0000757, банк одержувача - Державна казначейська служба України, м.Київ, МФО 820172, » Внесення визначеної застави є підставою для звільнення особи з-під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок, має бути наданий уповноваженій службовій особі Львівської Установи виконання покарання УДПтСУ у Львівській області .

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Львівської Установи виконання покарання УДПтСУ у Львівській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_6 , з-під варти та повідомити усно і письмово Франківську окружну прокуратуру м. Львова Львівської області та слідчого суддю Франківського районного суду м. Львова у даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, ОСОБА_6 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави ОСОБА_6 , вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до прокурора, судді, суду, слідчого без поважних причин чи не повідомив про причини свої неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику та прокурору після її оголошення та направити начальнику Львівської установи виконання покарань УДПтСУ у Львівській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що згідно Рішення Конституційного Суду від 13.06.2019 № 4-р/2019 вони вправі оскаржити дану ухвалу суду до Львівського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1