Справа № 243/2026/23
Провадження № 1кп/243/609/2023
ВИРОК

Іменем України

15 серпня 2023 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні дистанційно за допомогою відео конференції з використанням власних технічних засобів на підставі наказу Голови суду №29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року кримінальне провадженнявнесене в ЄРДР за №0001519 від 16 травня 2023 року, за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Любимівка Нововоронцовського району Херсонської області, громадянина України, українця, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, командира 2 протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 8 десантно-штурмової роти 2 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Угода про визнання винуватості між Прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури сфері оборони ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001519 від 16 травня 2023 року, з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншої сторони, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , досягнута під час судового розгляду даного кримінального провадження.

Так, з обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді командира 2 протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 8 десантно-штурмової роти 2 десантно- штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту

Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, приблизно о 12 год. 40 хв. 16 травня 2023 року, перебуваючи у місці тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , отримавши законний усний наказ свого прямого начальника заступника командира 2 десантно-штурмового батальйону з морально психологічного забезпечення капітана ОСОБА_6 , доведений на підставі бойового розпорядження командира 2 дшб 95 одшбр №19 КСП 1 км пн Ямпіль 09.00 09.05.2023. Карта 25000, Видання 2015 року, про необхідність вибуття з н.п. Черкаське Черкаської територіальної громади Краматорського району Донецької області до АДРЕСА_3 та зайняти лінію оборони з завданням недопущення прориву противника, відкрито відмовився виконати зазначений наказ начальника, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України - непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 під час досудового розслідування не встановлені.

Відповідно до ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про визнання винуватості

може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

15 серпня 2023 року укладено угоду між сторонами кримінального провадження, а саме Прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури сфері оборони ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001519 від 16 травня 2023 року, з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншої сторони, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України визнав повністю, пояснив, що обставини кримінального провадження та кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, укладення угоди є добровільним, будь- яких заходів морального чи фізичного впливу до нього не застосовувалося, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ним та прокурором.

Прокурор та захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні також просили затвердити дану угоду про визнання ОСОБА_4 винуватості. Вказали що вказана угода відповідає вимогам кримінального і кримінально-процесуального законодавства.

У зв`язку з цим суд зазначає наступне.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що під час судового провадження між сторонами кримінального провадження прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 було досягнуто та підписано угоду від 15 серпня 2023 року про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за змістом якої обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у вчиненні

зазначеного кримінального правопорушення, та наведені обставини вчинення цього кримінального правопорушення.

Під час укладання угоди враховано, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю даного злочину. При визначенні узгодженої міри покарання враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальностіне притягувався, його службову характеристуку та характеристику за місцем проживання, ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, згідно довідки військово-дікарської комісії придатний до військової служби. Крім того враховано вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких інших обставин, а саме участі останнім у бойових діях, та будучи очевидцем значних бойових втрат особового складу, під час бойового зіткнення з противником ОСОБА_4 був деморалізований, що заподіяло обвинуваченому ОСОБА_4 страждання, надмірну дратівливість, гарячковість та викликали у нього стан розпачу, що не сприяло належному здійсненню ним самоконтролю своєї поведінки в умовах воєнного стану. Тому сторони дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України перейти до більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ст 62 КК України замінити основне покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 ст.62 КК України, покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні призначається військовослужбовцям строкової служби, військовослужбовцям, які проходять військову службу за контрактом, особам офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, особам офіцерського складу, які проходять військову службу за призовом, військовослужбовцям, призваним на військову службу під час мобілізації, на особливий період, військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (крім військовослужбовців-жінок), на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також якщо суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замінити позбавлення волі на строк не більше двох років триманням у дисциплінарному батальйоні на той самий строк.

Згідно із ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Враховуючи низку обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та істотно впливають на прийняття рішення про можливість укладення угоди про визнання винуватості та обумовлення міри покарання за вчинений злочин, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , а також роз`яснень, що містяться у п. 12 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 13 від 11.12.2015 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» суд вважає за можливе при призначенні покарання ОСОБА_4 за вчинений злочин, передбачений ч. 4 ст. 402 КК України, застосувати норми ст. ст.62. 69 КК України, та призначити останньому покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 4 ст. 402 КК України та замінити основне покарання ОСОБА_4 за вчинене

кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідає закону України про кримінальну відповідальність за ч. 4 ст. 402 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання із застосуванням ст. ст. 62, 69 КК України у виді тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 (два) роки

Шляхом вивчення матеріалів кримінального провадження, опитування сторін угоди, суд переконався, що укладення угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто згідно з ч.6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Окрім цього, обвинуваченому роз`яснено норми ч. ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо злочинів у вчиненні яких його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти затвердження угоди про визнання винуватості, якої він досяг з прокурором ОСОБА_3 .

Таким чином, за наслідками розгляду угоди про визнання винуватості в судовому засіданні під час судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши пояснення сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження даної угоди про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначення узгодженої сторонами міри покарання у виді 2 (двох) років тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 374, 474, 475 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду укладену 15 серпня 2023 року між Прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури сфері оборони ОСОБА_3 , який на підставі ст. 37 КПК України здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001519 від 16 травня 2023 року, з однієї сторони, та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншої сторони, у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , про визнання ОСОБА_4 винуватості у вчиненні кримінального

правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, призначити йому узгоджене сторонами покарання, з застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 62 КК України замінити покарання ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 402 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі на тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 2 (два) роки..

Запобіжний захід, обраний на підставі Ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 травня 2023 року відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою на гауптвахті залишити без змін.

Початок відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення, починаючи з 16 травня 2023 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання у дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1