Справа № 276/508/23
Провадження по справі№ 1-кп/276/72/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2023 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000017, внесене 16.01.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добринь, Коростенського району Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимого: 28.03.2017 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст.289, ст..69, 775, 104, 76 КК України до позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців без конфіскації майна з іспитовим строком 1 рік, який відбув 25.06.2018 за закінченням іспитового строку; 04.12.2021 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.289, ст..69, 75, 76 КК України до позбавлення волі на строк 2 (два) роки без конфіскації майна, з іспитовим строком 1 рік; 21.06.2022 Володарсько-Волинським районний суд Житомирської області за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, з іспитовим строком 3 роки; вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25 травня 2023 року засуджений за ч.1 ст. 155 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць без конфіскації майна;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,

з участю учасників справи:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який указами Президента України за № 133/2022 від № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №2738-ІХ від строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

ОСОБА_3 раніше судимий 21.06.2022 Володарсько-Волинським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років та на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Однак, маючи непогашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий умисний, корисливий злочин за наступних обставин.

Повторно, 14.01.2023 близько 18 год. 00 хв. у ОСОБА_3 , який перебував в спальній кімнаті житлового будинку ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки грошових коштів, які належать останній та знаходились на шафі у вказаній кімнаті.

У вказаний день, час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне таємне повторне викрадення чужого майна, а саме коштів в сумі 500 грн 00 коп., які належали ОСОБА_5 та знаходились на шафі в спальній кімнаті житлового будинку по АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що на території України введено воєнний стан, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що потерпіла відпочиває та його злочинні дії не будуть викриті сторонніми особами, таємно викрав кошти в сумі 500 грн 00 коп., які належали потерпілій ОСОБА_5 .

У подальшому, ОСОБА_3 з викраденими грошима залишив місце вчинення злочину, розпорядившись ними на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 500 грн 00 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, зазначені в обвинувальному акті, не оспорюючи доказів по даній справі. Повідомив, що 14.01.2023 знаходився у домоволодінні ОСОБА_5 в с. Турчинка Житомирського району Житомирської області, оскільки в цей день повернув останній возик, який раніше вона йому передала у тимчасове користування. В будинку також був її чоловік ОСОБА_6 . Вони разом відпочивали. Під час спілкування з ОСОБА_5 остання показала місце, де зберігаються її кошти, а саме на шафі в кімнаті. Після того як ОСОБА_5 пішла спати, ОСОБА_3 , користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно викрав гроші в сумі 500 грн, які знаходились на шафі під дитячою іграшкою. У подальшому, ОСОБА_3 вийшов з будинку ОСОБА_5 та пішов пішки до свого дому в сусіднє село. Частину коштів витратив на власні потреби, а решту 390 грн у нього вилучили працівники поліції наступного дня. Повідомив, що він повністю відшкодував шкоду потерпілій та остання не має до нього жодних претензій. В судовому засіданні щиро покаявся, просив не карати суворо.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, щодо покарання покладається на розсуд суду.

Крім повного визнання вини обвинуваченим його винуватість також пдтверджується протоколом слідчого експерименту від 20.03.2023 з ілюстративною фототаблицею до протоколу, згідно з якими ОСОБА_3 вказав на житловий будинок потерпілої ОСОБА_5 , з якого він вчинив крадіжку, а також на шафу, з якої він викрав кошти в сумі 500 гривень.

Покази обвинуваченого в судовому засіданні послідовні та логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Оскільки учасники судового провадження, зокрема обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких скоєно злочин, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували, а тому суд вважав достатнім обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Судом було з`ясовано, що учасники судового процесу правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, наслідки такого порядку дослідження доказів, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Таким чином, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину встановленою та доведеною повністю, і його дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, як умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Згідно із ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином проти власності.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до положень ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно не працює, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, однак знаходиться на «Д» обліку в лікаря психіатра, має молодий вік, критично ставиться до вчиненого ним діяння. Разом з цим, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, під час іспитового строку, оскільки вироком Володарсько-Волинського районного суду від 21.06.2022 був засуджений за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі на строк 5 років без конфіскації майна, з іспитовим строком 3 роки. Відтак, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став.

Враховуючи наведені вище обставини, думку прокурора та інших учасників, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства та призначає йому покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Також, врахуванню підлягає вирок Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.05.2023, яким враховано призначене покарання за вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 21.06.2022 та остаточно визначено покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць без конфіскації майна.

Відтак, відповідно до ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання необхідно визначити шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.05.2023 у виді позбавлення волі без конфіскації майна.

На переконання суду, зазначене покарання буде справедливим, співмірним вчиненим правопорушенням, достатнім та необхідним для попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів та його виправлення.

Оскільки обвинуваченому судом призначається покарання у виді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально, зважаючи на дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, оскільки наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК, а саме: ризик переховування від суду для уникнення відбування покарання та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки після засудження ОСОБА_3 , останній на шлях виправлення не став та вчинив інші кримінальні правопорушення. Зазначені ризики унеможливлюють застосування менш суворого запобіжного заходу. Строк дії запобіжного заходу слід встановити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж два місяці із дня ухвалення вироку суду.

Питання про долю речових доказів, суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено, процесуальні витрати відсутні, арешт не накладався, а тому зазначені питання судом не вирішуються.

Керуючись ст. 100, 181, 349, 368, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточне покарання ОСОБА_3 визначити шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25 травня 2023 року у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Обрати ОСОБА_3 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем його проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши останньому залишати вказане місце проживання. Строк дії запобіжного заходу встановити до набрання вироком законної сили, але не довше ніж два місяці із дня ухвалення вироку суду, тобто до 04 вересня 2023 року.

Речові докази: грошові кошти в сумі 390 гривень залишити ОСОБА_5 як власнику; оптичний диск із відеозаписом проведення додаткового допиту потерпілої ОСОБА_5 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Володарсько - Волинський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1