Справа № 308/8872/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності: прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000279 від 19 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000279 від 19 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ, та Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

З`ясовано, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 29 квітня 2021 року до покарання у виді 4-х років 2-х місяців позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки на шлях виправлення не став, а навпаки вчинив новий злочин проти власності при наступних обставинах:

Так 18 квітня 2023 року близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що роблять це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, в умовах воєнного стану, переліз паркан та проник на земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звідки викрав 13 алюмінієвих труб, які перекинув за огорожу та залишив біля вищевказаної земельної ділянки, продовжуючи носити по 2 труби в руках, виконавши таким чином всі можливі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак довести свій злочинний умисел до кінця останній не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як був виявлений власником земельної ділянки та вищевказаного майна на місці події. Загальна вартість тринадцяти алюмінієвих труб становить 11835,79 грн.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 , інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від громадянина ОСОБА_7 від 19.04.2023; протоколом огляду місця події від 19.04.2023; показами потерпілого ОСОБА_7 від 20.04.2023; показаннями свідка ОСОБА_8 , від 03.05.2023; показаннями свідка ОСОБА_9 , від 20.04.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.05.2023.

16.05.2023 року слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за погодженням прокурора Ужгородської окружної прокуратури було повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, тобто у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Що стосується ризиків, то слід зазначити наступне.

Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років, наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім цього, ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого з метою зміни ним показань на його користь, оскільки підозрюваному відомо місце його проживання та будучи на волі він зможу здійснити підкуп чи застосувати насильство до нього, а також може незаконно впливати на свідків з метою зміни їх показань на його користь, оскільки між собою вони добре знайомі тобто наявний ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України. На думку сторони обвинувачення, потерпілий не зможе почувати себе у безпеці у випадку якщо знатиме, що ОСОБА_4 перебуває на волі.

Крім цього, на думку сторони обвинувачення наявний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення (п.5 ст.177 КПК України), оскільки він є особою, яка наважилася вчинити тяжкий злочин в період воєнного стану добре усвідомлюючи, що правоохоронні органи виконують функції державної влади безпосередні пов`язані з протидією воєнної агресії Російської Федерації проти України, а тому користуючись цим може вчинити новий злочин. Окрім цього ОСОБА_4 вчинив новий злочин, будучи раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 29 квітня 2021 року до покарання у виді 4-х років 2-х місяців позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки.

ОСОБА_4 на підставі вагомих доказів обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який йому у випадку визнання винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років; є особою молодого віку, стан здоров`я якого не перешкоджає утриманню під вартою; офіційно ніде не працює, його майновий стан є незадовільним.

Оцінюючи у сукупності вказані обставини, а також наявність обґрунтованої підозри та вищенаведених ризиків, сторона обвинувачення приходить до висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

ОСОБА_4 наразі підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти власності, яке належить до тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

На підставі викладеного, слідчий просить слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а також, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які наведені у внесеному клопотанні.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання про обрання відносно його підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосувати відносно нього інший більш м`який запобіжний захід

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000279 від 19 квітня 2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України.

У рамках даного кримінального провадження 16 травня 2023 року ОСОБА_4 , у встановленому ст.ст. 276, 277 та 278 Кримінального процесуального кодексу України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, а саме в закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Згідно з ч. 2 цієї ж статті підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені статтею 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

За приписами ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у доданих до клопотання матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі досудового розслідування, яка за матеріалами клопотання підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: рапорті, протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується, протоколі допиту потерпілого від 20.04.2023 року, протоколі огляду місця події від 19.04.2023 року, протоколі допиту свідка від 03.05.2023 року, протоколі допиту свідка від 20.04.2023 року, висновку експерта від 12.05.2023 року №СЕ-19/107-23/4471-ТВ, характеристиці ОСОБА_4 , вимогою у ДІТ ГУНП в Закарпатській області, протоколі допиту підозрюваного від 16.05.2023 року.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, та навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні та доданих до клопотання.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04), рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас, слідчий суддя зазначає, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою молодого віку, 20 років, уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше судимого, неофіційно працює, має заробітну плату 4-5 тис, закордонного паспорту не має.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Між тим, тяжкість інкримінованого особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого правопорушення хоч і є важливим фактором, не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia» від 24 червня 2002 року, заява № 47095/99, п. 116). Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії, W v. Shitzerland» від 26 січня 1993 року Серія А, № 254-А, п. 33).

Враховуючи наведене та вивчені матеріали клопотання, обґрунтування сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає доведеними під час розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 та суворість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватим, що оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного; також, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки був раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 29 квітня 2021 року до покарання у виді 4-х років 2-х місяців позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому, найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Стороною обвинувачення на підтвердження необхідності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не надано жодного підтвердження та не наведено достатніх доводів на обґрунтування застосування саме такого запобіжного заходу. Відтак, оцінюючи доводи сторони обвинувачення про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою слідчий суддя констатує, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, передбаченому ст. 177 КПК України.

Виходячи з встановлених слідчим суддею обставин, з урахуванням даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає, що в силу характеру діяння, в якому підозрюється ОСОБА_4 , та потреби у встановлені істини у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення не доведено на даному етапі досудового розслідування необхідність застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з метою запобігання ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а тому в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід відмовити.

Разом з тим, приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити частково застосувати до підозрюваного громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 , із застосування електронного засобу контролю, на строк до 16 липня 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- цілодобово не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого або прокурора;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 309, 392, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_1 , із застосування електронного засобу контролю, на строк до 16 липня 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, а також виконувати обов`язки, передбачені статтею 194 КПК, а саме:

- цілодобово не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого або прокурора;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалу направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії зазначеної ухвали до 16.07.2023 року включно.

Під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні.

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення. Апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1