печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю прокурора ОСОБА_3 , захисників-адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві провадження за клопотанням старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000721 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

старший слідчий в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - начальником першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях про злочини, пов`язані із сексуальним насильством, Департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000721 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

В обґрунтування якого зазначив, що Головним слідчим управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000721 від 16.06.2022 за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Під час досудового розслідування встановлені обставини, які вказують на те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , будучи громадянами Російської Федерації та військовослужбовцями НОМЕР_1 окремої гвардійської мотострілецької бригади (миротворчих сил) 2-ї гвардійської загальновійськової армії Центрального військового округу (військова частина № НОМЕР_2 ) Збройних Сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ), у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, в умовах повного контролю військовослужбовцями ЗС РФ над територією населеного пункту АДРЕСА_1 , де проживало цивільне населення, яке не брало участі у збройному конфлікті та не могло чинити будь-якого супротиву волі окупантів, допустили порушення законів та звичаїв війни, які полягають в наступному.

Так, на початку березня 2022 року військовослужбовці відділення стрілецького взводу стрілецької роти НОМЕР_1 окремої гвардійської мотострілецької бригади (миротворчих сил) ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина № НОМЕР_2 ) ЗС РФ ОСОБА_7 та ОСОБА_9 разом з іншими невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями ЗС РФ, перебуваючи на території населеного пункту Баришівської селищної територіальної громади Броварського району Київської області, почали обходити будинки та перевіряти, хто проживав в оселях, а також вимагали у цивільного населення алкоголь і тютюнові вироби.

08.03.2022 та 10.03.2022 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , здійснюючи обхід території Баришівської селищної територіальної громади Броварського району Київської області, визначили коло будинків, в яких проживають молоді та привабливі особи жіночої статі і всупереч вимогам Конвенції щодо поводження на окупованих територіях із цивільним населенням та під погрозою вогнепальної зброї вирішили вчинити стосовно них сексуальне насильство.

13.03.2022, не пізніше 11 год 30 хв, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , будучи добре обізнаними про місце проживання та склад сімей ОСОБА_10 , Кравець, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , домовилися про спільне вчинення порушення законів та звичаїв війни у вигляді жорстокого поводження з останніми, застосування фізичного та морального примусу до них, сексуального насильства до осіб жіночої статі вказаних сімей, в тому числі дітей,примусу до споглядання за такими актами сексуального насильства іншими членами їхніх родин, а також інших насильницьких дій сексуального характеру.

Упродовж періоду з 11 год 30 хвдо 16 год 00 хв 13 березня 2022 року ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою між собою, усвідомлюючи та розуміючи, що цивільне населення, яке утримується від будь-яких ворожих дій стосовно ЗС РФ, користується повагою та перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права, жорстоко поводилися з ним та умисно вчинили стосовно жінок та дітей дії сексуального характеру, поєднані із фізичним та психологічним насильством, яке також супроводжувалося погрозами застосування автоматичної вогнепальної зброї.

Так, близько 11 год 30 хв. ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи за попередньою змовою між собою, маючи єдиний умисел на порушення законів і звичаїв війни,зайшли на територію домоволодіння, що розташоване в Баришівській селищній територіальній громаді Броварського району Київської області, де проживали цивільні особи, а саме: ОСОБА_15 із своєю дружиною ОСОБА_16 та малолітньою донькою ОСОБА_17 . При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_9 усвідомлювали, що сім`я ОСОБА_10 складається із цивільних осіб, які не виконували та не сприяли виконанню будь-яких бойових задач, були одягнені у цивільний одяг, займалася цивільними справами та не мали можливості чинити опір і будуть підкорюватись будь-яким вимогам внаслідок загрози їхньому життю та життю їхніх близьких.

Усвідомлюючи, що на ОСОБА_16 поширюються вимоги ч. 2 ст. 27 Конвенції та ч. 1 ст. 76 Протоколу, відповідно до яких жінки потребують особливого захисту від будь-якого зазіхання на їхню честь, і, зокрема, захисту від зґвалтування чи будь-якої іншої форми посягання на їхню моральність, розуміючи її неспроможність чинити опір через страх застосування ними фізичного насильства відносно неї та членів її сім`ї, ОСОБА_7 та ОСОБА_9 змусили ОСОБА_16 зайти в приміщення кухні, при цьому демонструючи автоматичну вогнепальну зброю та погрожуючи її застосуванням наказали її чоловіку ОСОБА_15 залишитися в кімнаті.

Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою між собою, реалізуючи спільний злочинний умисел,направлений на насильницькі дії сексуального характеру, та усвідомлюючи протиправність їх вчинення відносно цивільного населення в умовах окупації населеного пункту ЗС РФ, по черзі заходили до приміщення кухні, де використовуючи психологічний примус до ОСОБА_16 , вчинили стосовно неї акт сексуального насильства, а саме дії, пов`язані з оральним проникненням в її тіло з використанням геніталій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що є порушенням вимог ч. 2 ст. 27 Конвенції та ч. 1 ст. 76 Протоколу. Такими діями ОСОБА_7 та ОСОБА_8 принизили честь, гідність та спричинили фізичний біль і моральні страждання ОСОБА_16 .

При цьому ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на виконання попередньої домовленості між собою, під час вчинення одним з них сексуального насильства стосовно ОСОБА_16 по черзі перебували поряд з її чоловіком ОСОБА_15 , якого змусили залишатися в іншій кімнаті будинку та шляхом погрози застосування автоматичної зброї не допускали вчинення ним будь-яких активних дій, які б завадили їм вчинити сексуальне насильство щодо його дружини ОСОБА_16 .

У подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_8 злочинного умислу, порушуючи вимоги ч. 3 ст. 3 Конвенції, щодо жорстокого поводження з цивільним населенням та наруги над людською гідністю, зокрема образливого та принизливого поводження, перебуваючи в кімнаті будинку ОСОБА_15 та усвідомлюючи, що він є особою, яка не бере активної участі в бойових діях та підпадає під захист Конвенції, з метою психологічного тиску в присутності ОСОБА_15 та його малолітньої дитини ОСОБА_17 здійснив декілька пострілів з автоматичної вогнепальної зброї в стелю кімнати. При цьому ОСОБА_7 , приставляючи автоматичну вогнепальну зброю до різних частин тіла ОСОБА_15 та погрожуючи її застосуванням безпосередньо до нього, завів його до приміщення кухні, де на той час знаходилися ОСОБА_8 та ОСОБА_18 , стосовно якої ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинялося сексуальне насильство.

Знаходячись в приміщенні кухні ОСОБА_7 з метою примусу ОСОБА_15 до споглядання сексуального насильства стосовно його дружини ОСОБА_16 , а також для недопущення будь-яких спроб ОСОБА_15 завадити їм продовжувати вчиняти сексуальне насильство, наніс металевою каструлею останньому декілька ударів по голові, після чого продовжуючи жорстоке поводження з ним, також наніс йому декілька ударів ногами та руками по тулубу, заподіявши ОСОБА_15 фізичного болю та моральних страждань.

У цей час ОСОБА_8 , діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на образливе та принизливе поводження над особою жіночої статті, в присутності ОСОБА_15 , якого ОСОБА_7 шляхом застосування фізичного насильства та погрозою застосування автоматичної вогнепальної зброї примусив споглядати за вчиненням акту сексуального насильства стосовно ОСОБА_16 , продовжував упродовж 30 хвилин вчиняти стосовно останньої сексуальне насильство, а саме дії, пов`язані з оральним проникненням в її тіло його геніталій. Такими діями ОСОБА_8 принизив честь, гідність ОСОБА_16 та спричинив їй моральні страждання, що є порушенням вимог ч. 2ст. 27 Конвенції та ч. 1 ст. 76 Протоколу.

У подальшому, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , продовжуючи жорстоке поводження з цивільним населенням на окупованій ЗС РФ території, яке супроводжувалося знущанням над людською гідністю, нехтуючи вимогами ч. 1 ст. 77 Протоколу, відповідно до якої діти користуються особливою повагою, і їм забезпечується захист від будь-якого роду непристойних посягань, пішов до кімнати, у якій знаходилася малолітня ОСОБА_17 . Усвідомлюючи, що ОСОБА_17 , є малолітньою дитиною, не досягла статевої зрілості та не може чинити опір в силу свого віку, в порушення вимог Конвенції, Протоколу та Конвенції про права дитини, ОСОБА_7 вчинив стосовно малолітньої ОСОБА_17 акт сексуального насильства, а саме: дії пов`язані з оральним проникненням в її тіло його геніталій, а також інші насильницькі розпусні дії сексуального характеру, які полягали в оголенні статевих органів останньої, непристойних дотиках до її сідниць і шиї, імітації статевого акту, чим принизив честь та гідність ОСОБА_17 , а також спричинив їй психологічну травму.

При цьому, ОСОБА_8 , на виконання попередньої домовленості з ОСОБА_7 , залишився в приміщенні кухні, де під загрозою застосування автоматичної вогнепальної зброї стосовно ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , утримував останніх.

Після цього ОСОБА_7 продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на принизливе та образливе поводження із цивільним населенням, що перебувало під окупацією ЗС РФ, залишив малолітню дитину ОСОБА_17 в кімнаті та повернувся в приміщення кухні. В той же час, ОСОБА_8 продовжував під загрозою фізичного насильства та застосування автоматичної вогнепальної зброї утримувати ОСОБА_15 та його дружину ОСОБА_16 . Перебуваючи в приміщенні кухні, ОСОБА_7 в присутності ОСОБА_15 , якого ОСОБА_7 із ОСОБА_8 примусили споглядати за вчиненням актів сексуального насильства стосовно його дружини,намагався вчинити стосовно ОСОБА_16 сексуальне насильство, пов`язане із вагінальним проникненням в її тіло його геніталій, проте свій злочинний намір не довів до кінця з причин, що не залажали від його волі.

Далі, маючи на меті продовжити свої злочинні дії, пов`язані із жорстоким поводженням з цивільним населенням та актами сексуального насильства над цивільним населенням, ОСОБА_7 із ОСОБА_8 залишили домоволодіння сім`ї ОСОБА_10 та попрямували до наступного будинку, розташованого на території Баришівської селищної територіальної громади Броварського району Київської області, де проживали родини ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Так, цього ж дня, в період з 12 год 00 хв до 14 год 00 хв ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір та розуміючи, що місцеві жителі Баришівської селищної територіальної громади Броварського району Київської області не беруть участі у збройному конфлікті та перебувають під захистом Конвенції, при цьому не мають можливості чинити супротив будь-яким їх наказам та діям, пішою ходою прийшли до будинку, де мешкали подружжя ОСОБА_11 , окрім яких в приміщенні будинку проживали ОСОБА_19 , яка перебувала у стані вагітності, її син ОСОБА_20 та його неповнолітня дівчина ОСОБА_21 . На території домоволодіння, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи за попередньою домовленістю, порушуючи вимоги ч. 3 ст. 3 Конвенції, свідомо ігноруючи норми міжнародного гуманітарного права щодо недопущення жорстокого поводження із цивільним населенням окупованих територій, здійснили декілька пострілів із автоматичної вогнепальної зброї з метою залякування власника будинку - особи похилого віку ОСОБА_22 . Усвідомивши реальність небезпеки ОСОБА_22 не чинив опору. Однак, ОСОБА_8 продовжуючи жорстоке поводження над цивільним населенням, пригнічуючи гідність особи, приставив до голови ОСОБА_22 вогнепальну зброю. В цей же час, ОСОБА_7 зайшов до приміщення будинку, де побачив ОСОБА_23 , вагітну ОСОБА_19 і неповнолітню ОСОБА_21 .

Діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , з метою вчинення дій, спрямованих на образливе та принизливе поводження із цивільним населенням на території, що перебувала під окупацією ЗС РФ, демонструючи наявну вогнепальну зброю, ОСОБА_7 , наказав ОСОБА_23 залишатися в кімнаті, а неповнолітній ОСОБА_21 вийти в іншу кімнату будинку. Продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу із ОСОБА_8 , узгоджені злочинні дії, спрямовані на принизливе та образливе поводження із цивільним населенням, демонструючи зневажливе ставлення до жінок, ОСОБА_7 зайшов до кімнати, де знаходилась ОСОБА_19 . Після цього, ОСОБА_7 діючи за попередньою домовленістю із ОСОБА_8 , свідомо ігноруючи положення Конвенції щодо недопущення зазіхання на честь жінки, під погрозою застосування вогнепальної зброї, вчинив стосовно вагітної ОСОБА_19 акт сексуального насильства, а саме дії пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло із використанням своїх геніталій, без її добровільної згоди на це. Повернувшись в кімнату, де знаходилась неповнолітня ОСОБА_21 , ОСОБА_7 вчинив над нею сексуальне насильство пов`язане із вагінальним, оральним та анальним проникненням в її тіло свої геніталій, без її добровільної згоди на це. В цей же час, ОСОБА_8 свідомо ігноруючи положення Конвенції щодо недопущення зазіхання на честь жінки, під погрозою застосування вогнепальної зброї вчинив стосовно ОСОБА_19 сексуальне насильство, пов`язане із вагінальним проникненням в її тіло із використанням своїх геніталій, без її добровільної згоди на це. Потім ОСОБА_8 , під погрозою застосування вогнепальної зброї вчинив сексуальне насильство стосовно неповнолітньої ОСОБА_21 , а саме дії, пов`язані із вагінальним проникненням в її тіло із використанням своїх геніталій, без її добровільної згоди на це.

Внаслідок спільних, вчинених за попередньою змовою між собою дій, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 принизили честь та гідність вагітної ОСОБА_19 та неповнолітньої ОСОБА_21 , спричинивши їм фізичний біль і моральні страждання, а також моральні страждання ОСОБА_22 , який будучи цивільною особою, під погрозою розстрілу не міг чинити спротиву насиллю над жінками,що є порушенням вимог ч. 2 ст. 27 Конвенції та ч. 1 ст. 76 Протоколу.

Крім того, цього ж дня, близько 14 год 00 хв, продовжуючи діяти за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи свій злочинний намір та розуміючи, що місцеві жителі Баришівської селищної територіальної громади Броварського району Київської області не беруть участі у збройному конфлікті та перебувають під захистом Конвенції, при цьому не мають можливості чинити супротив будь-яким їх наказам та діям, прийшли до будинку, де проживало подружжя ОСОБА_13 .

Зайшовши на подвір`я вказаного будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 побачили одягненого у цивільний одяг ОСОБА_24 , який займався цивільними справами. Усвідомлюючи, що він є особою, яка не бере активної участі в бойових діях та підпадає під захист Конвенції, з метою психологічного тиску ОСОБА_8 , демонструючи зневажливе ставлення до цивільного населення, направив на нього вогнепальну зброю, а потім піднявши її вверх, здійснив приблизно дванадцять пострілів, демонструючи можливість її застосування у разі невиконання будь-яких вимог.

У цей час ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , ігноруючи норми міжнародного гуманітарного права, щодо недопущення жорстокого поводження із цивільним населенням на окупованих територіях ЗС РФ, зайшов до приміщення будинку. Втілюючи в дію спільний із ОСОБА_8 задум, ОСОБА_7 демонструючи ОСОБА_25 автоматичну вогнепальну зброю, з якої здійснив декілька пострілів в область підлоги приміщення кухні, залякуючи та примушуючи до виконання будь-яких вимог, наказав зайти з ним в одну з кімнат будинку, з наміром вчинення сексуального насильства.

Однак, ОСОБА_25 не підкорилася вимогам озброєного ОСОБА_7 та взявши в руки побутовий ніж повідомила,що при подальшій спробі наблизитися до неї заподіє собі і йому смертельні поранення.

Отримавши неочікуваний опір з боку ОСОБА_25 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 змушені були відмовитися від вчинення сексуального насильства та залишили територію домоволодіння.

В результаті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , свідомо проігнорували норми міжнародного гуманітарного права, щодо недопущення жорстокого поводження із цивільним населенням окупованих територій, намагаючись вчинити сексуальне насильство над цивільною особою жіночої статі - ОСОБА_25 , однак не змогли виконати всіх дій, які вважали за необхідне для доведення спільного злочинного задуму до кінця, з причин які не залежали від їх волі.

Крім того, 13 березня 2022 року близько 15.00 продовжуючи діяти за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір та розуміючи, що місцеві жителі Баришівської селищної територіальної громади Броварського району Київської області не беруть участі у збройному конфлікті та перебувають під захистом Конвенції, при цьому не мають можливості чинити супротив будь-яким їх наказам та діям, пішою ходою та озброєні вогнепальною зброєю прийшли до будинку, де проживало подружжя ОСОБА_14 .

Зайшовши на подвір`я вказаного будинку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з`ясували, що крім подружжя ОСОБА_14 в приміщенні будинку перебував ОСОБА_20 та декілька мешканців села, які переховувались у приміщенні підвалу, рятуючись від систематичних артилерійських обстрілів з боку збройних сил РФ, зокрема ОСОБА_26 та її неповнолітня донька ОСОБА_27 .

Усвідомлюючи, що перед ними цивільні особи, які не беруть активної участі в бойових діях та підпадають під захист Конвенції на яких поширюються норми міжнародного гуманітарного права, у порушення ст. 27 Конвенції щодо права осіб, які перебувають під її захистом, на особисту повагу, повагу до своєї честі, гуманне ставлення та захист від будь-якого акту насильства чи залякування, вирішили продовжити дії, спрямовані на приниження честі та гідності цивільних осіб жіночої статі.

Ігноруючи норми міжнародного гуманітарного права, а також положення міжнародної Конвенції, щодо недопущення насильства над цивільним населенням окупованих територій, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , здійснили по декілька пострілів із автоматичної зброї, показавши рішучість застосувати зброю у разі невиконання будь-яких вимог. Після цього, демонструючи жорстоке та зневажливе ставлення до цивільного населення, наказали ОСОБА_28 та ОСОБА_20 лягти вниз обличчям на землю, а літнім жінкам ОСОБА_29 та її матері, сидіти в приміщенні будинку та не втручатися у будь-які події. Потім, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ігноруючи норми міжнародного гуманітарного права, щодо недопущення жорстокого поводження із цивільним населенням на окупованих територіях, положення Конвенції, щодо захисту жінок від будь-якого зазіхання на їхню честь, і, зокрема, захисту від зґвалтування чи будь-якої іншої форми посягання на їхню моральність, під погрозою застосування вогнепальної зброї наказали ОСОБА_26 та ОСОБА_27 зайти в окремі кімнати. В подальшому, ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою із ОСОБА_8 , який погрожуючи решті цивільних вогнепальною зброєю і тим самим сприяв його діям, здійснив сексуальне насильство, яке виразилося в оральному проникненні в тіло ОСОБА_26 та неповнолітньої ОСОБА_27 з використанням своїх геніталій, без їх добровільної згоди на це, внаслідок чого принизив їх честь, гідність та спричинив фізичний біль і моральні страждання, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 27 Конвенції та ч. 1 ст. 76 Протоколу. В той час, ОСОБА_8 свідомо ігноруючи положення Конвенції щодо недопущення зазіхання на честь жінки, під погрозою застосування вогнепальної зброї також вчинив стосовно ОСОБА_26 сексуальне насильство, пов`язане із оральним проникненням в її тіло із використанням своїх геніталій, без її добровільної згоди на це.

Крім того, 13 березня 2022 року близько 16 год 00 хв продовжуючи діяти за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , реалізуючи свій злочинний намір та розуміючи, що місцеві жителі Баришівської селищної територіальної громади Броварського району Київської області не беруть участі у збройному конфлікті та перебувають під захистом Конвенції, при цьому не мають можливості чинити супротив будь-яким їх наказам та діям, повернулися до будинку, де проживало подружжя ОСОБА_11 . Після цього, ігноруючи положення ч. 2 ст. 27 Конвенції, відповідно якої жінки потребують особливого захисту від будь-якого зазіхання на їхню честь, і, зокрема, захисту від зґвалтування чи будь-якої іншої форми посягання на їхню моральність, погрожуючи вбивством ОСОБА_20 , змусили вагітну ОСОБА_19 та неповнолітню ОСОБА_21 , одягнути верхній одяг та всупереч їх бажанню, прослідувати за ними до одного з будинків Баришівської селищної територіальної громади Броварського району Київської області та піднятися на другий поверх будинку. Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою, ігноруючи норми міжнародного гуманітарного права, щодо недопущення жорстокого поводження із цивільним населенням на окупованих територіях, положення Конвенції, щодо захисту від зґвалтування чи будь-якої іншої форми посягання на їхню моральність,під погрозою вогнепальної зброї здійснили сексуальне насильство, пов`язане із вагінальним проникненням в тіло вагітної ОСОБА_19 та неповнолітньої ОСОБА_21 з використанням своїх геніталій, без їх добровільної згоди на це.

Внаслідок спільних, вчинених за попередньою домовленістю дій, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 принизили честь та гідність неповнолітньої ОСОБА_21 та вагітної ОСОБА_19 , спричинивши їм фізичний біль і моральні страждання, а також моральні страждання ОСОБА_20 , який будучи цивільною особою під погрозою розстрілу не міг протидіяти насильству над жінками, що є порушенням вимог ч. 2 ст. 27 Конвенції та ч. 1 ст. 76 Протоколу.

За обставинами порушення законів та звичаїв війни, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням, та інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що полягало у зґвалтуванні,непристойному посяганні, брутальному поводженні, застосуванні фізичного та морального примусу, у тому числі залякуванні шляхом погроз фізичною розправою цивільного населення, примусу до споглядання за актами сексуального насильства, тобто у порушенні ч. 2 ст. 27, ст. ст. 31, 32, ч. 1 ст. 33Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, ч. 2 ст. 75, ч. 1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12.08.1949, ч. ч. 1, 4 ст. 38 Конвенції про права дитини, яку схвалено резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримав доводи та вимоги клопотання.

Захисники-адвокати, заперечували щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження по суті ініційованого питання, вивчивши клопотання та дослідивши надані сторонами матеріали, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 03.03.2023 у кримінальному провадженні № 0000721 від 16.06.2022 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

У зв`язку із не встановленням місця перебування ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що позбавило орган досудового розслідування можливості вручити йому письмове повідомлення про підозру від 03.03.2023 у день його складення, зазначене повідомлення відповідно до вимог ч. 1 ст. 278, ст. ст. 111, 135 КПК України вручено у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України для вручення повідомлень. Зокрема, згідно з положеннями ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 03.03.2023 опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора за посиланням: https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povidomlennya-pro-pidozru-saxmatovu-vd-ta-cornokniznomu-jea-original-ta-pereklad, а також 03.03.2023 - в газеті «Урядовий кур`єр».

При цьому, здійснити повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_8 шляхом безпосереднього вручення, надіслання поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення повідомлення по телефону або телеграмою неможливо через їх перебування на тимчасово окупованій території України.

Окрім того, згідно з інформацією начальника Департаменту документального забезпечення Офісу Генерального прокурора від 26.03.2022 № 33-271вн-22, AT «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до Російської Федерації. Можливість здійснювати відправлення поштової кореспонденції до вказаної країни на теперішній час відсутня.

Відомостей про використання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 електронної пошти, факсимільного чи постійно доступного телефонного зв`язку під час досудового розслідування не встановлено.

Таким чином, враховуючи те, що КПК України пов`язує набуття процесуального статусу підозрюваного, місцезнаходження якого не встановлено, саме з вжиттям заходів щодо вручення повідомлення про підозру, а не з фактичним отриманням такого повідомлення, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні № 0000721 від 16.06.2022, набули статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

09.03.2023 на сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повістки про виклик ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до слідчого для проведення слідчих дій на 23.03.2023, 27.03.2023, 31.03.2023.

09.03.2023 вказані вище повістки опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр».

У свою чергу, у кримінальному провадженні № 0000721 досудове розслідування 24.03.2023 було зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

06.07.2023 досудове розслідування відновлено у зв`язку з проведенням необхідних процесуальних дій та цього ж дня (06.07.2023) зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України.

З метою встановлення місцезнаходження підозрюваних ОСОБА_7 і ОСОБА_8 слідчим надано доручення оперативному підрозділу в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України.

Відповідно до листа Департаменту захисту національної державності Служби Безпеки України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в складі військової частини № НОМЕР_2 з 13.04.2022 передислоковано до тимчасово окупованої території Донецької області для продовження збройної агресії рф проти України.

24.03.2022 підозрюваних ОСОБА_7 і ОСОБА_8 постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_6 оголошено в розшук у кримінальному провадженні № 0000721 від 16.06.2022. З метою організації розшуку матеріали спрямовані до Броварського ВП ГУНП в Київській області, де відносно ОСОБА_7 і ОСОБА_8 заведено оперативно-розшукову справі «Розшук» 07/346-2023 і «Розшук» 07/347-2023 відповідно.

Відповідно до ч. 1 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Частиною 2 ст. 297-1 КПК України встановлено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо певних злочинів, у тому числі, передбачених ст. 408 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Виходячи з фактичних даних, що містяться в матеріалах кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про достатність доказів обвинувачення для початку спеціального розслідування в кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин. Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Відповідно до п. 20-1 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, тимчасово, але не пізніше дня початку діяльності Державного бюро розслідувань, положення глави 24-1 "Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень" застосовуються із такими особливостями: спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

В ході проведення досудового слідства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неодноразово викликалися до слідчого, шляхом відправлення письмових повідомлень поштою за останнім місцем їх реєстрації.

Зазначені обставини беззаперечно свідчать про те, що підозрювані ОСОБА_7 та ОСОБА_8 переховуються від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим оголошені в розшук.

Зважаючи на викладене, вислухавши думку слідчого, прокурора, захисника, слідчий суддя приходить до висновку про наявність усіх правових підстав для задоволення клопотання органу досудового розслідування про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000721.

Керуючись ст. ст. 42, 297-1, 297-3, 297-4, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_6 про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0000721 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000721 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 438 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1