печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2023 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

представника потерпілих - адвоката ОСОБА_10 ,

потерпілої - ОСОБА_11 ,

перекладача - ОСОБА_12 ,

обвинуваченого - ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000297 від 19 лютого 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку, Азербайджанської Республіки, громадянина Азербайджанської Республіки, який має базову вищу освіту, одружений, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_13 19.02.2021 вчинив вбивство з необережності ОСОБА_14 за наступних обставин.

19.02.2021 приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_13 , пересуваючись на автомобілі «Хюндай Соната» сріблястого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , вулицею Архітектора Городецького в м. Києві, при проїзді через пішохідний перехід, розташований за адресою: м. Київ, вул. Городецького 12/3, позначений відповідною дорожньою розміткою, зупинивши автомобіль, вступив у словесний конфлікт із раніше незнайомим йому пішоходом - ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався вказаним пішохідним переходом, маючи перевагу в русі. В ході вказаного словесного конфлікту у ОСОБА_13 виникла раптова особиста неприязнь до ОСОБА_14 та спонтанний злочинний умисел на спричинення останньому невизначеної шкоди у виді тілесних ушкоджень.

Реалізуючи вказаний раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, з мотивів особистої неприязні, ОСОБА_13 раптово вискочив із салону вищевказаного автомобіля та, не перебуваючи в стані необхідної оборони, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, схопив однією рукою за руку ОСОБА_14 , щоб останній не міг захистити себе та іншою рукою завдав йому з прикладенням значної сили одного удару рукою, зігнутою в кулак в область голови.

ОСОБА_14 намагався ухилитись від наступного удару та втекти, проте ОСОБА_13 , діючи умисно, утримуючи його за одяг, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, з прикладенням значної сили, наніс ще один удар рукою, зігнутою в кулак в область голови ОСОБА_14 , який після цього впав на бруківку та втратив свідомість. ОСОБА_13 , не намагаючись викликати «швидку медичну допомогу» чи допомогти іншим чином потерпілому ОСОБА_14 , сів в салон автомобіля «Хюндай» та поїхав з місця вчинення кримінального правопорушення повз лежачого на бруківці ОСОБА_14 , який від отриманих травм помер на місці.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 149 від 08.11.2021 встановлено, що у ОСОБА_14 мала місце важка поєднана травма:

- важка внутрішньочерпна травма - забиті рани в лівій тім`яній області з крововиливом в прилеглі м`які тканини та ушкодженням апонервозу; на червоній каймі нижньої губи зліва; крововилив в оточуючі тканини відповідно ранам; синці на червоній каймі нижньої губи та в правій виличній області з крововиливами; садно на підборідді; помірно виражені крововиливи під м`які мозкові оболонки в області полюсів лобних часток; крововиливи у вигляді геморагій в області полюсів скроневих часток, в товщі стовбура та мозолистого тіла; дрібновогнищеві крововиливи в області сино-каротидних зон та в нижній ріг правого шлуночка;

- закрита спино-мозкова травма - крововиливи над твердою мозковою оболонкою та в товщу навколишньої жирової тканини спинного мозку; численні геморагії в речовині спинного мозку. Набряк та набухання головного та спинного мозку;

- синець на задній поверхні лівого ліктя.

Характер тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), якими могла бути рука, стиснута в кулак, а також інший тупий предмет (предмети), визначити характерологічні ознаки контактуючої поверхні якого (яких) в даному випадку не надається можливим, так як контактуюча поверхня не відобразилась на ушкодженнях шкіряних покровів.

Згідно п. 2.1.1 а) Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ від 17.01.1995 за № 6 та узгоджених Верховним Судом України та Міністерством внутрішніх справ України, тілесні ушкодження у вигляді сумісної внутрішньочерепної та спинномозкової травми з забитими ранами, синцями, крововиливами в м`які тканини відповідно тілесним ушкодженням, крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, яка супроводжувалась набряком головного та спинного мозку, відносно живих осіб, відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню за ознаками небезпеки для життя. В даному випадку вище зазначена травма явилась безпосередньою причиною смерті.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, не виключно, що ушкодження у вигляді забитої рани в лівій тім`яній області, а також синець в області лівого ліктя могли виникнути при падіння потерпілого з положення стоячи, а також в результаті нанесення ударів в область обличчя, в результаті чого виникли ушкодження у вигляді забитих ран, синців, крововиливів в м`які тканини, після чого мало місце падіння потерпілого, в результаті приданого тілу прискорення, з подальшим ударом лівою тім`яною ділянкою голови о тверде покриття, а також областю лівого ліктя. В результаті падіння виникли ушкодження у вигляді забитої рани з ушкодження апоневрозу та крововиливом в підлеглі м`які тканини, крововиливи в області спинного та головного мозку, в тому числі і в області полюсів обох лобних та лівої скроневої части головного мозку (в області протиударів - віддаленні від ділянок дії травмуючого предмету).

Смерть ОСОБА_14 настала від сумісної внутрішньочерепної та спино-мозкової травми з забитими ранами, крововиливами в підлеглі м`які тканини, крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, в тому числі і в стволову частину та в мозолисте тіло, крововиливами над твердою мозковою оболонкою та в речовину спинного мозку, яка в своєму перебігу ускладнилася набряком головного та спинного мозку.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_13 свою вину за правовою кваліфікацією вбивство з необережності визнав повністю, фактичні обставини обвинувачення визнав частково та показав, що 19.02.2021 приблизно у обідній час він, керуючи автомобілем «Хюндай Соната» сріблястого кольору, який належить його дружині - ОСОБА_16 , таксував та забрав пасажира у центрі, разом з яким рухався біля Майдану Незалежності, по вул. Городецького у м. Києві. Під`їжджаючи до пішохідного переходу зі швидкістю близько 20 км/год він зупинився, приблизно за 3 метри, щоб надати можливість пішоходам перейти вулицю. При цьому гальмування було різке, дорога була волога, був мороз. В цей момент один з двох пішоходів, які переходили дорогу, як потім виявилось - ОСОБА_14 , повернувся до нього і зробив в його бік висловлення нецензурною лайкою на адресу його матері, рідних, а також висунув вимогу вийти з автомобіля. Вказані вислови він чув через вікно авто зі свого боку, яке було привідчинене приблизно на 10 см. Така поведінка потерпілого викликала у нього миттєву реакцію, схожу на афект, яку він на той момент не контролював, оскільки він молода людина і представник «гарячої крові», тому він не став вступати у діалог з пішоходом, а миттєво вийшов зі свого автомобіля. Підійшовши до ОСОБА_14 , він завдав йому один удар кулаком правої руки в область голови, десь над губою, а також хотів нанести ще один удар, але не влучив. При цьому він не пам`ятав, чи хапав він потерпілого за одяг, чи ні, можливо, оскільки потерпілий в цей момент в одній руці тримав пляшку. ОСОБА_14 від його удару впав на землю, де була бруківка. Він же, в свою чергу, відразу повернувся до свого автомобіля, де на нього чекав пасажир, якого він мав відвезти у місце призначення. Саме цей факт, а також те, що він бачив, як до потерпілого підійшов його товариш, який махнув в його бік рукою, і він зрозумів цей жест, як «все, іди», він не став залишатись на місці пригоди і надавати потерпілому допомогу. Якби цих обставин не було, він би залишився на місці пригоди. Від`їжджаючи з місця, він не звернув уваги на те, що потерпілий лежав на бруківці. Він також не викликав швидку допомогу, оскільки розраховував на те, що потерпілий встане і піде. Того ж дня невдовзі його було затримано працівниками поліції поблизу його будинку, де він був вже без свого пасажира. Він не відразу зрозумів про те, що його затримання пов`язано із цим випадком, що стався на вул. Городецького, оскільки він, навіть, не міг розраховувати на такі наслідки. На правій руці у нього була рана, як слід від удару потерпілого. Стверджував, що умислу на спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень він не мав, і цього не допускав і не хотів. Заперечив, що від його безпосередніх дій у потерпілого ОСОБА_14 виникли тяжкі тілесні ушкодження, які зазначені у висновку СМЕ, оскільки вважав їх такими, що отримані ним від падіння та удару головою о бруківку, що сталось внаслідок його удару, але він цього не бажав. Визнав обставини, що ОСОБА_14 не міг впасти на землю без його удару в голову, але стверджував, що якби потерпілий був тверезий, то він би не помер від цього падіння. Заперечив правильність кваліфікації його дій органом досудового розслідування за ч.2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, а вважав, що його діяння повинно бути кваліфіковано за ст. 119 КК України, як вбивство з необережності. Наслідки від своїх дій у виді смерті потерпілого ОСОБА_14 засудив, попросив вибачення у потерпілої - доньки померлого, зазначивши, що готовий відшкодувати матеріальну та частину моральної шкоди.

За результатами судового розгляду під час якого було допитано обвинуваченого, потерпілу, свідків, досліджені письмові докази та речові докази сторони обвинувачення, докази сторони захисту, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом, оцінивши досліджені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до наступних висновків, які грунтуються на нижченаведених доказах, досліджених безпосереднього в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_11 показала, що загиблий ОСОБА_14 - це її батько, з яким вона разом проживала, а також з бабусею - ОСОБА_17 .. Батько утримував її фінансово, забезпечував, оплачував навчання в силу своїх можливостей. Вона на той момент вчилась на першому курсі Києво-Могилянської Академії. В той день, 19.02.2021, вона перебувала за місцем проживання своєї матері, яка проживає окремо. Про події, що стались, вона дізналась лише увечері, коли мати випадково побачила відео в мережі Інтернет і показала їй його. Вона відразу впізнала на відео свого батька. Наступного дня зранку вона поїхала в поліцію. Зі слів бабусі їй відомо, що того дня її батько збирався піти на Майдан, оскільки у нього був вихідний, це було напередодні свята Героїв Небесної сотні, а він був патріотом, учасником Майдану. Але крім його товариша ОСОБА_18 , із ним ніхто не пішов. Приблизно о 12:00 год. вони з ОСОБА_18 зустрілись та пішли на Майдан. Скільки вони в цей день вжили алкогольних напоїв, їй не відомо, але на той час батько багато не пив, вживав алкоголь по святах. Зауважила, що в такому стані він ніякої агресії не проявляв, конфліктів не було. Обвинувачений ОСОБА_13 не намагався відшкодувати їй ані матеріальні, ані моральні збитки. Чи робили такі дії родичі ОСОБА_13 відносно її матері, їй не відомо, вона їй таку інформацію не повідомляла, ймовірно хотіла «відгородити» від цього.

Свідок ОСОБА_19 показав, що 19.02.2021 приблизно о 14.00 год. він під`їжджав на авто до перехрестя вулиць Ольгинської та Городецького в м.Києві. У цей час побачив, як поруч зупинився автомобіль седан сірого кольору, прямо на пішохідному переході, з якого вийшов раніше не відомий чоловік - обвинувачений ОСОБА_13 , який був вдягений в темний одяг, чорну куртку. Він бачив, як ОСОБА_13 вийшов з машини і вдарив пішохода. В цей час він перебував в салоні свого авто, що знаходився ліворуч від автомобіля ОСОБА_13 на відстані приблизно 3-5 метрів. Попередньої розмови між водієм ОСОБА_13 і пішоходом перед нанесенням ударів він не чув, що між ними сталось, не бачив, звернув увагу лише тоді, коли ОСОБА_13 вийшов з машини. Він бачив, як ОСОБА_13 підійшов до пішохода і наніс йому два цілеспрямовані, з прикладенням сили, точно не легкі, удари в голову, після чого пішохід впав «пластом», спиною назад, і ймовірно вдарився головою об асфальт. Пішохід у відповідь ударів не наносив. Цей пішохід був із другом, років 50-60 на вигляд. Коли ОСОБА_13 наносив удари, друг був поруч та підійшов до потерпілого, коли той впав. В цей час ОСОБА_13 ОСОБА_20 сів в автомобіль і поїхав. ОСОБА_13 не намався надати допомогу потерпілому. Після чого свідок вийшов зі свого авто, підійшов до пішохода, який лежав на бруківці без свідомості, важко дихав, вже не міг розмовляти, починав синіти, біля голови була кров. Навколо було багато людей, свідок попросив викликати швидку, і сам в цей час, можливо, викликав швидку і поліцію. Патруль приїхав швидко, а швидка не приїжджала довго, близько 15 хвилин.

Вказаний свідок також підтвердив об`єктивність і правильність дослідженого в судовому засіданні за його участі протоколу впізнання від 19.02.2021 ( т.1 а.с. 164-166), за змістом якого він впізнав серед наданих фотознімків фото обвинуваченого ОСОБА_13 , як особу «кавказьської зовнішності», що нанесла два удари кулаком по обличчю чоловіку на вул. Городецького у м. Києві, внаслідок чого останній впав на бруківку.

Свідок ОСОБА_21 показав, що 19.02.2021 близько 14.30 год. він йшов зі свого офісу на ОСОБА_22 та рухався поблизу вулиці Городецького у м. Києві. Він почув звуки екстренного гальмування і побачив автомобіль сірого кольору, можливо ОСОБА_23 , який різко зупинився на пішохідному переході по вул. Городецькій перед двома чоловіками, в той час як вони рухались по ньому і переходили в його (свідка) бік. В цей момент один із цих чоловіків, той що йшов спереді, зробив зауваження водієві, які саме, він не чув, але цей пішохід висловив своє незадоволення, обурення. Після чого водій вийшов з автомобіля, щось також сказав у бік цього пішохода, що саме він не чув, і відразу наніс йому з прикладенням силу удар кулаком в область голови, від якого той впав і вдарився головою о бруківку. При цьому свідок, який перебував на відстані близько 2 метрів, озирнувся і бачив лише один цей останній удар, від якого впав потерпілий. Свідок впізнав в обвинуваченому ОСОБА_13 того водія, по зовнішньому вигляду, який тоді був одягнений в шкіряну куртку, з сонцезахисними окулярами на очах. Після побиття водій сів в машину і різко рушив з місця. При цьому водій не намагався надати будь-яку допомогу потерпілому, перевірити його стан. Він разом з іншими декількома особами підійшли до потерпілого, але ніхто його не чіпав. ОСОБА_24 була без свідомості, з голови текла кров. Товариш потерпілого - чоловік, який йшов з ним по пішохідному переходу, також підійшов до нього і сказав йому: «вставай», але той не реагував. Швидку допомогу викликав якийсь хлопець, що був поруч. Потім приїхала поліція, а з часом - швидка, яка констатувала смерть пішохода. Приблизно через 30-40 хв. від удару цей чоловік, що лежав на землі, вже не виявляв ознак життя, свідок бачив момент його смерті, але до приїзду поліції він ще був живий.

Свідок ОСОБА_18 показав, що 19.02.2021 приблизно о 14:30 год., він разом зі своїм товаришем ОСОБА_25 переходили на зелений колір пішохідний перехід по дорожній розмітці по вул. Городецького у м.Києві. Йшли на одному рівні, дійшли практично до середини. Свідок дивився направо та пішов далі. Потім ОСОБА_26 щось повернуся назад, де в цей момент зупинився автомобіль світлого кольору. Не пам`ятав, чи застосовував водій перед зупинкою екстрене гальмування. В цей момент свідок перебував на відстані близько 2-3 метрів від ОСОБА_27 і водія. Він бачив, як ОСОБА_26 стояв біля машини і намагався щось сказати водієві, заглядаючи через скло у салон авто, можливо, просив водія вийти. Зауважив, що знав ОСОБА_27 давно, як неконфліктну людину, тому це не була лайка, а скоріше зауваження, але що саме, свідок не чув. Висловив припущення, що ймовірно ОСОБА_26 був незадоволений поведінкою водія, оскільки у них була перевага в русі, а ця машина ледь не наїхала на нього. Можливо водій подавав звуковий сигнал, точно не пам`ятав. При цьому скло з боку водія було зачинене. Потім з автомобіля вискочив водій - обвинувачений ОСОБА_13. Який далі між ним та ОСОБА_25 відбувся діалог, він не чув, оскільки на дорозі було шумно. Що саме викликало таку агресію у водія в бік ОСОБА_27 , йому не відомо, але він бачив, як ОСОБА_13 відразу наніс два удари з прикладенням значної сили кулаком в область голови ОСОБА_28 . Від другого удару ОСОБА_26 впав на землю. Свідок не міг цьому запобігти, оскільки не очікував, що у водія буде така реація. Він хотів підійти до них, але не зміг, оскільки ліворуч від нього на проїзній частині в цей час зупинився інший автомобіль. Потім свідок підійшов до ОСОБА_27 , що лежав на землі, нахилився та махнув рукою у бік ОСОБА_13 , який в цей момент за його спиною розпочав рух, щоб він зупинився, але водій на це не відреагував і з місця події поїхав. Він намагався підняти з землі ОСОБА_27 , але той ніяк не зреагував, під головою була кров, тому він його поклав. Потім він попросив когось з людей, що були поруч, викликати швидку. Смерть ОСОБА_27 настала через декілька хвилин після події, ще до приїзду швидкої. Визнав, що в цей день вживав разом з ОСОБА_25 алкогольні напої. ОСОБА_13 не намагався викликати лікарів чи надати іншим способом допомогу ОСОБА_29 після його падіння.

Свідок ОСОБА_30 показав, що 19.02.2021 він, будучи працівником поліції УПП у м. Києві, разом із колегою ОСОБА_31 перебували на чергуванні, отримали по радіозв`язку орієнтування з приводу затримання автомобіля «Хюндай Соната» сріблястого кольору з держномером НОМЕР_1 , водій якого вчинив вбивство людини та поїхав з місця пригоди. По цьому автомобілю було оголошено план «перехват». В подальшому, на розі вулиць Братиславської та Крайня в Деснянському районі міста Києва вказаний автомобіль ними було помічено та зупинено. Процес затримання фіксувався на нагрудні камери. За кермом автомобіля був ОСОБА_13 , в машині більше нікого не було. ОСОБА_13 вийшов з автомобіля, після чого його було ними затримано і вдягнено кайданки. При цьому ОСОБА_13 не був обізнаний у причинах його затримання, опір не чинив, був здивований, спитав, що сталось. У нього була збита рука, на якій були якийсь подряпини. Вони викликали швидку, щоб це зафіксувати. Потім вони дізнались від самого ОСОБА_13 , що ці ушкодження він отримав в бійці з незнайомцем в центрі міста. В розмові із ними водій не заперечував, що приймав участь в бійці з пішоходом, який переходив пішохідний перехід. Він був здивований тим, що від його дій настала смерть цього пішохода. В подальшому затриманого ОСОБА_13 вони передали слідчо-оперативній групі.

Аналогічні показання надав свідок - працівник патрульної поліції ОСОБА_32 , який доповнив, що автомобіль ОСОБА_13 відразу зупинився на їх вимогу, блокування до нього не застосовувалось, оскільки в цьому не було необхідності. ОСОБА_13 не поводив себе агресивно при затриманні. Коли вони йому повідомили про ситуацію, що він вдарив людину, і вони загинула, ОСОБА_13 був здивований, розгублений та засмучений.

Крім того, винність ОСОБА_13 у вчиненні встановлених судом фактичних обставин, за яких настала смерть потерпілого ОСОБА_14 , доводяться письмовими та речовими доказами, наданими стороною обвинувачення, що були досліджені в судовому засіданні, а саме:

- даними протоколу огляду місця події та фототаблиці до нього від 19.02.2021, згідно якого оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення за адресою перехрестя вул. Ольгинської та вул. Городецького у м. Києві, під час якого за участі судово-медичного експерта ОСОБА_33 було оглянуто також труп потерпілого ОСОБА_14 , в ході якого були вилучені змиви з його рук, зріз нігтьових пластин та вилучення його речей, серед яких у лівій внутрішній кишені одягу вилучено пляшку з залишками речовини коричневого кольору, яка за фотознімком є пляшкою віски (т.2 а.с. 113-136);

- медичною довідкою КНП «Центр ЕМД та МК» від 19.02.2021 та картою виїзду карети ШМД, згідно якої у оглянутого ОСОБА_13 виявлена забійна рана тильної поверхні правої кисті (т.2 а.с. 150, 202);

- даними протоколу огляду автомобіля "Хюндай Соната" д.н.з НОМЕР_1 від 19.02.2021 за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11-а, який пербував у користуванні ОСОБА_13 того ж дня в момент вчинення ним злочину (т.2 а.с. 151-154);

- даними протоколу затримання ОСОБА_13 в порядку ст. 208 КПК України 19.02.2021 о 16:00 год. (т.2 а.с.163-165);

- даними перегляду речового доказу - оптичного носія інформації -СD-R диску з відеозаписом з камери відеоспостереження міської системи відеонагляду "Безпечне місто", встановленої на перехресті вул. Ольгинська - площа Івана Франка у м. Києві, на якому зафіксований момент вчинення ОСОБА_13 вказаного кримінального правопорушення 19.02.2021, та протоколом його перегляду від 19.02.2021 та фототаблицею до нього (т.1 а.с.203-208, т.2 а.с. 211-213).

Так, під час перегляду вказаного відеозапису, встановлено наступне:

1. Файл «10.9.79.17.1mp4» перехрестя пл. І.Франка-вул. Ольгинська (відео ліворуч відносно відеокамери)

19.02.2021 - 14:30:27 - початок відеозапису, на якому зображене перехрестя та пішохідний перехід

14:38:52 - на перехресті з`являються 2 особи, які рухаються по зебрі пішохідного переходу, спочатку рухається ОСОБА_14 у темній куртці, темній шапці, в лівій руці тримає пляшку, а за ним свідок ОСОБА_18 у світлій куртці. В цей момент до пішохідного переходу під`їжджає автомобіль «Хюндай Соната» д.н.з. НОМЕР_1 і зупиняється прямо на пішохідному переході. Свідок ОСОБА_18 завершує перехід вулиці, а ОСОБА_14 повертається до цього автомобіля, нахиляється і щось говорить водієві через вікно.

14:39:04 - двері водія відчиняються, з автомобіля виходить ОСОБА_13 , одягнений в чорну шкіряну куртку, темні штани та чорних сонцезахисних окулярах, і наносить один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_14 , від чого той трохи відхитується назад.

14:39:12 - ОСОБА_13 наносить ще один удар потерпілому ОСОБА_14 кулаком в голову, від чого той втрачає рівновагу, падає спиною на проїзну частину, вдаряється головою о бруківку, втрачає свідомість та лежить майже на середині перехрестя обличчям догори. В цей момент приблизно за 2 метри перебуває свідок ОСОБА_18 . Обвинувачений ОСОБА_13 повертається до свого автомобіля, сідає до нього.

14:39:23 - ОСОБА_13 на вказаному автомобілі, об`їжджаючи потерпілого ОСОБА_14 , який продовжує лежати на землі, з правого боку.

14:39:45 - Свідок ОСОБА_18 намагається підвести потерпілого з землі, але не може цього зробити.

14:40:22 - до ОСОБА_14 підходять ще три особи, які намагаються з`ясувати його стан, одна з осіб (свідок ОСОБА_19 ) у сірій шапці, яка весь час на відео перебуває поруч зі свідком ОСОБА_34 біля ОСОБА_14 , телефонує по мобільному телефону.

14:40:22 - Свідок ОСОБА_18 намагається підняти ОСОБА_14 з землі за голову, під якою на дорозі видно кров.

14:41:46 - сторонні особи намагаються тиснути потерпілому ОСОБА_14 на груди, щоб привести до свідомості.

14:42:46 - прибуття автомобіля працівників патрульної поліції, які підходять до ОСОБА_14 , який лежить на землі, ознак життя не подає.

2. Файл «10.9.79.17.2mp4» - вищевказане перехрестя.

14:50:02 - початок відео - ОСОБА_14 продовжує лежати на землі, біля нього перебуває близько 4-5 осіб, з яких двоє поліцейських. Через перерестя здійснюється рух транспортних засобів, рухаться перехожі.

14:58:43 - прибуття автомобіля ШМД.

15:03:09 - працівники швидкої в присутності працівників поліції здійснюють огляд ОСОБА_14 .

Переглядом вказаного відео, а також показаннями свідка ОСОБА_18 , спростовується неправдива позиція обвинувачего ОСОБА_13 щодо того, що він наніс потерпілому ОСОБА_14 лише один удар кулаком в обличчя, а другий удар буцім-то не влучив в нього, адже саме від другого удару ОСОБА_13 кулаком правої руки в голову ОСОБА_14 останній впав на землю спиною, на бруківку, і більше не піднімався.

- даними перегляду речового доказу - оптичного носія інформації -DVD-R диск з відеозаписом, на якому зафіксована обстановка на місці вчинення кримінального правопорушення з записів нагрудних камер працівників поліції, які виїжджали на виклик на АДРЕСА_2 , що було надано на запит слідчого, із протоколом від 24.03.2021 та фототаблицею до нього (т.2 а.с. 215-220);

- даними перегляду речового доказу - оптичного носія -DVD-R диску з відеозаписом, на якому зафіксовано обставини затримання ОСОБА_13 19.02.2021, та його огляд о 16:25 год. в автомобілі швидкої медичної допомоги медичним працівником, яким на кисті правої руки ОСОБА_13 вивлене пошкодження шкіряного покрову та забій, що був наданий на запит слідчого, протоколом від 04.03.2021 його перегляду та фототаблицею до нього (т.2 а.с. 223-228);

- даними протоколу впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_18 від 19.02.2021, за змістом проведення якого він впізнав ОСОБА_13 , як особу, яка 19.02.2021 нанесла два удари кулаком правої руки в область голови ОСОБА_14 (т.2 а.с.232-234);

- даними протоколу тимчасового доступу до гістологічних зразків, відібраних з трупа ОСОБА_14 від 13.05.2021 (т.3 а.с. 10-14);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи щодо ОСОБА_14 № 149 від 08.11.2021 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро СМЕ» ДОР» (т.3 а.с. 25-58), за змістом якого встановлено, що у ОСОБА_14 мала місце важка поєднана травма:

- важка внутрішньочерепна травма - забиті рани в лівій тім`яній області з крововиливом в прилеглі м`які тканини та ушкодженням апонервозу; на червоній каймі нижньої губи зліва; крововилив в оточуючі тканини відповідно ранам; синці на червоній каймі нижньої губи та в правій виличній області з крововиливами; садно на підборідді; помірно виражені крововиливи під м`які мозкові оболонки в області полюсів лобних часток; крововиливи у вигляді геморагій в області полюсів скроневих часток, в товщі стовбура та мозолистого тіла; дрібновогнищеві крововиливи в області сино-каротидних зон та в нижній ріг правого шлуночка;

- закрита спино-мозкова травма - крововиливи над твердою мозковою оболонкою та в товщу навколишньої жирової тканини спинного мозку; численні геморагії в речовині спинного мозку. Набряк та набухання головного та спинного мозку;

- синець на задній поверхні лівого ліктя.

Характер тілесних ушкоджень свідчить про те, що вони виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), якими могла бути рука, стиснута в кулак.

Згідно п. 2.1.1 а) Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених Наказом МОЗ від 17.01.1995 за № 6 та узгоджених Верховним Судом України та Міністерством внутрішніх справ України, тілесні ушкодження у вигляді сумісної внутрішньочерепної та спинномозкової травми з забитими ранами, синцями, крововиливами в м`які тканини відповідно тілесним ушкодженням, крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, яка супроводжувалась набряком головного та спинного мозку, відносно живих осіб, відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню за ознаками небезпеки для життя. В даному випадку вище зазначена травма явилась безпосередньою причиною смерті.

Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень, не виключно, що ушкодження у вигляді забитої рани в лівій тім`яній області, а також синець в області лівого ліктя могли виникнути при падінні потерпілого з положення стоячи, а також в результаті нанесення ударів в область обличчя, в результаті чого виникли ушкодження у вигляді забитих ран, синців, крововиливів в м`які тканини, після чого мало місце падіння потерпілого, в результаті приданого тілу прискорення, з подальшим ударом лівою тім`яною ділянкою голови о тверде покриття, а також областю лівого ліктя. В результаті падіння виникли ушкодження у вигляді забитої рани з ушкодження апоневрозу та крововиливом в підлеглі м`які тканини, крововиливи в області спинного та головного мозку, в тому числі і в області полюсів обох лобних та лівої скроневої части головного мозку (в області протиударів - віддаленні від ділянок дії травмуючого предмету). Тобто, в даному випадку, не виключно

мала місце травма прискорення.

Смерть ОСОБА_14 настала від сумісної внутрішньочерепної та спино-мозкової травми з забитими ранами, крововиливами в підлеглі м`які тканини, крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, в тому числі і в стволову частину та в мозолисте тіло, крововиливами над твердою мозковою оболонкою та в речовину спинного мозку, яка в своєму перебігу ускладнилася набряком головного та спинного мозку.

При судово-токсикологічному дослідженні в крові та сечі трупа ОСОБА_14 був виявлений етиловий спирт у концентрації в крові - 3,04 проміле, в сечі - 3,42 проміле, що відповідає сильному ступеню алкогольного сп`яніння, в якому знаходився потерпілий ОСОБА_14 .

При цьому, позиція сторони захисту про те, що смерть потерпілого ОСОБА_14 могла настати не тільки від удару ОСОБА_13 та його падіння та удару головою о бруківку, а також внаслідок наявного у ОСОБА_14 захворювання серця - хронічної ішемічної хвороби, спростовується змістом вказаного висновку експертизи у відповіді на питання 8, а саме: згідно даних судово-медичної експертизи та гістологічного дослідження -

на поверхні серця крововиливів немає, вінцеві судини серця на розтинах зяють, строма набрякла, венозні судини міокарду розширені, повнокровні, артеріальні спазмовані, малокровні. Вище зазначене свідчить про можливу реакцію коронарних судин на стрес, біль, про різкий підйом артеріального тиску. Але короткий проміжок часу (декілька хвилин, або секунд), не міг привести до фатальних змін в міокарді для розвитку смертельної аритмії/інфаркту, які б могли призвести до зупинки серцевої діяльності, асистолії та смерті. Крім того, в даному випадку, у ОСОБА_14 нема даних про наявність тяжкого захворювання з боку системи кровообігу, які б збільшували ризик розвитку раптової коронарної смерті, наприклад перенесений інфаркт міокарду, гіпертрофічна кардіоміопатія, тощо.

Суд, досліджуючи доводи сторони захисту, щодо відсутності в діях ОСОБА_13 умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та смерті ОСОБА_14 , вирішуючи питання про зміст і спрямованості умислу ОСОБА_13 , виходив із сукупності всіх встановлених обставин злочину, зокрема: кількості ударів, способу їх нанесення, характеру і локалізації тілесних ушкоджень, а також причини настання смерті ОСОБА_14 , та дійшов до наступного висновку.

За нормативним визначенням умисне тяжке тілесне ушкодження (ст. 121 КК України) з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на здоров`я іншої людини, наслідками у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень та причинним зв`язком між указаним діянням та наслідками, а із суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти тяжкої шкоди здоров`ю потерпілого, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання (ст. 24 КК України).

Кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 121 КК України настає за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У випадку, коли особа, яка позбавила потерпілого життя, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії залежно від наслідків слід розглядати як убивство через необережність і кваліфікувати за ст. 119 КК України.

При цьому розмежування умисного протиправного заподіяння тяжких тілесних ушкоджень іншій людині, що спричинило її смерть (ч. 2 ст. 121 КК України), і вбивство, вчинене через необережність (ч. 1 ст. 119 КК України), здійснюється як за об`єктивною, так і суб`єктивною сторонами цих злочинів.

Так, згідно показань обвинуваченого ОСОБА_13 , він наніс один удар кулаком в область голови потерпілого, а другий удар - не влучив, перебуваючи у стані хвилювання та збудження, яке було обумовлено зверненням ОСОБА_14 до нього у нецензурній формі із використанням висловів, які стосувались його матері та родичів, а також висуваючи вимоги вийти з автомобіля. Жоден з допитаних свідків - очевидців події ( ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_21 ), в судовому засіданні вказану інформацію не спростували, оскільки самої попередньої розмови між потерпілим ОСОБА_14 та обвинуваченим ОСОБА_13 вони не чули. При цьому, як видно з переглянутого судом відеозапасу камери системи «Безпечне місто», потерпілий ОСОБА_14 , перейшовши майже пішохідний перехід, дійсно повернувся на нього, в той момент, коли там зупинився автомобіль під керуванням ОСОБА_13 , і протягом декількох секунд ОСОБА_14 , нахилившись до вікна водія, щось говорив йому, після чого ОСОБА_13 вибіг з автомобіля і наніс потерпілому два удари кулаком правої руки в обличчя та область голови.

Відтак, з огляду на те, що всі сумніви тлумачаться на користь обвинуваченого, а стороною обвинувачення такі пояснення ОСОБА_13 не спростовані доказами, суд вважає такими, що можуть прийняті як правдиві і такі, що можуть бути покладені в основу прийнятого рішення, показання обвинуваченого ОСОБА_13 про те, що його раптова агресія та нанесення ударів потерпілому ОСОБА_14 в голову були обумовлені зверненням останнього до водія ОСОБА_13 із зауваженням в образливій для нього нецензурної формі.

Доводи прокурора, що ОСОБА_13 , завдаючи удари кулаками потерпілому в область голови, діяв із прямим умислом на спричинення йому тяжких тілесних ушкоджень, а відтак, вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 121 КК, судом перевірялись в сукупності з оцінкою всіх вищенаведених доказів у кримінальному провадженні, аналізом існуючої судової практики по аналогічній категорії справ, і вважаються неприйнятними та невірними з наступних підстав.

Так, згідно з висновком комісійної СМЕ №149 від 08.11.2021 у трупа ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлені наступні зовнішні тілесні ушкодження: Синець на червоній каймі верхньої губи по центру, рана на червоній каймі нижньої губи зліва, рана на слизовій оболонці нижньої губи, садно на підборідді, синець в правій виличній ділянці - утворилися в результаті двох акцентованих ударів рукою в ділянку голови потерпілого.

Вказані тілесні ушкодження згідно позиції сторони захисту, з якою погоджується і суд, охоплювались суб`єктивно прямими умислом ОСОБА_13 , який бажав і хотів іх настання, коли вийшов з автомобіля 19.02.2021 і наносив два удари кулаком в область голови ОСОБА_14 .

Крім того, за змістом вказаного експертного висновку №149 у трупа ОСОБА_14 виявлені забита рана в тім`яній ділянці зліва та синець на задній поверхні лівого ліктя утворилися в результаті падіння ОСОБА_14 на спину після надання його тілу прискорення після двох акцентованих ударів у голову, в результаті приданого тілу прискорення, з подальшим ударом лівою тім`яною ділянкою голови о тверде покриття, а також областю лівого ліктя.

В результаті падіння у ОСОБА_14 виникли тілесні ушкодження у вигляді сумісної внутрішньочерепної та спинномозкової травми з забитими ранами, синцями, крововиливами в м`які тканини відповідно тілесним ушкодженням, крововиливами під м`які мозкові оболонки та в речовину головного мозку, над твердою мозковою оболонкою та в речовину спинного мозку, яка супроводжувалася набряком головного та спинного мозку, відносно живих осіб, відносяться до тілесних ушкоджень тяжкого ступеню за ознаками небезпеки для життя, від яких настала смерть ОСОБА_14 .

Показання обвинуваченого, свідків, вказаний висновок експерта №149, в сукупності свідчать про те, що ОСОБА_13 , завдаючи під час конфлікту потерпілому ОСОБА_14 два удари кулаком правої руки в обличчя (голову), з огляду на той факт, що після падіння потерпілого ОСОБА_13 припинив бійку і повернувся до свого автомобіля, його реакція при затриманні, як особи, яка не чинила супротиву працівниками поліції і була здивована наслідками його дій у виді смерті пішохода, на думку суду, переконливо свідчить про те, що ОСОБА_13 не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння 19.02.2021 у виді падіння потерпілого ОСОБА_14 , з подальшим ударом головою о бруківку проїзної частини дороги, і внаслідок цього заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, від яких настала його смерть, хоча повинен був і міг їх передбачити.

Таким чином, враховуючи при цьому також зміст висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи ОСОБА_35 №16.11/22 від 16.11.2022, наданого на звернення сторони захисту (т.3 а.с. 171-202), суд погоджується з позицією сторони захисту про те, що умислом ОСОБА_13 не охоплювалося заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_14 , а щодо смерті потерпілого, то в його діях вбачається необережна форма вини у вигляді злочинної недбалості.

Показання ОСОБА_13 про те, що він не мав умислу завдати тяжких тілесних ушкоджень або смерті потерпілому від його дій з нанесення ударів кулаком в область голови ОСОБА_14 , суд визнає правдивими та такими, що не спростовані стороною обвинувачення. Окрім того, суд приймає до уваги данні відеозапису, з яких убачається, що ОСОБА_13 після нанесення ударів самостійно припинив злочинні дії. При цьому, суд також ураховує перебіг подій, що передували вчиненню самого злочину, зокрема, виниклий між обвинуваченим та потерпілим конфлікт, перебування потерпілого у стані сильного алкогольного сп`яніння.

Аналізуючи наведене суд доходить до висновку, що ОСОБА_13 не бажав та не передбачав можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від своїх дій у виді тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть ОСОБА_14 , а тому обвинувачений повинен нести відповідальність лише за фактично заподіяні наслідки - за смерть потерпілого.

Таким чином, суд погоджується з позицією сторони захисту про те, що дії обвинуваченого ОСОБА_13 повинні бути перекваліфіковані з ч.2 ст. 121 КК України (умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого) на ч.1 ст. 119 КК України, оскільки судом встановлена винуватість ОСОБА_13 у вбивстві, вчиненому через необережність.

Такої позиції притримується і Верховний Суд Касаційного кримінального суду в своїх постановах: від 09.12.2021 справа № 752/3303/18 провадження № 51-3985 км 21; від 15.08.2019 справа № 750/3256/17 провадження № 51-1147 км 19; від 29.03.2023 справа № 299/3175/17 провадження № 51-3210 км 22; від 02.03.2023 справа 259/8070/13-к провадження № 51-3001км 18.

При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст. ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого злочину, дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність ( відсутність ) обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Враховуючи, що за даної кваліфікації своїх злочинних дій обвинувачений ОСОБА_13 свою вину визнав, розкаявся, попросив пробачення у потерпілих, суд вважає можливим визнати як обставину, що пом`якшує покарання ОСОБА_13 відповідно до вимог ст. 66 КК України його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_13 , відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_13 суд враховував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії нетяжких (ст.12 КК України), те що наслідком цього злочину стало настання смерті людини, при цьому донька померлого - потерпіла ОСОБА_11 , 2002 р.н., яка на той період була студетною 1 курсу вищого навчального закладу залишилась без батька, який здійснював її виховання, допомагав в її утриманні, оплаті навчання, а потерпіла ОСОБА_17 , 1940 р.н., залишилась в похилому віці без сина, який також допомагав в її утриманні, догляді, хоча і враховуючи той факт, що обвинувачений раніше не судимий, одружений, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, а також з огляду на обставину, що пом`якшує його покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_13 покарання, яке пов`язано з його ізоляцією від суспільства у виді позбавлення волі, справедливе і достатнє для досягнення цілей покарання.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України. При цьому, з огляду на те, що власником речового доказу - автомобіля «Hyundai Sonata LF», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , є дружина обвинуваченого - ОСОБА_36 , 1994 р.н., якій вказаний автомобіль було передано на відповідальне зберіганні (т.2 а.с. 231), суд дійшов висновку про необхідність залишення їй вказаного речового доказу, як володільцю майна.

Арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 03.03.2021 (т.2 а.с. 203-205) на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду 19.02.2021 автомобіля «Hyundai Sonata LF», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: на мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy, поміщений до сейф-пакету № 7149771, що належить ОСОБА_13 , як захід забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів, слід скасувати.

На підставі п.3 ч.1 ст. 118, ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати за проведення комісійної судово-медичної експертизи №149 від 08.11.2021 (т.3 а.с. 22).

Вирішуючи питання щодо цивільного позову представника потерпілих - адвоката ОСОБА_10 про стягнення на користь потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_17 з обвинуваченого ОСОБА_13 моральної шкоди в сумі 1 млн.грн. на кожну, а також матерільної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_11 в сумі 47424,28 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 45 тис. грн., а на користь ОСОБА_17 витрати на правову допомогу в сумі 25 тис.грн. (т.1 а.с. 76-80), суд дійшов висновку, що він підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала. Потерпілою ОСОБА_11 заявлено до відшкодування суму матеріальної шкоди 47424, 28 грн., що складається з витрат, понесених внаслідок смерті батька (ритуальні послуги, тощо), яку обвинувачений ОСОБА_13 визнав повністю, а відтак, суд вважає за необхідне в цій частині позов задовольнити повністю.

Крім того, суд вважає за необхідне задовольнити цивільний позов потерпілих про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_11 45 тис. грн., а на користь ОСОБА_17 25 тис. грн., що становлять витрати на надання професійної правничої допомоги, не зважаючи на позицію обвинуваченого ОСОБА_13 , який в цій частині позов не визнав і вважав вказані суми завищеними, з огляду на наявні копії додатків до договорів від 01.12.2021 з АО «С.А.П. та Партнери» на вказані суми (т.1 а.с. 86-87)

У відповідності до положень ст.ст. 23, 1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується особою, яка її завдала за наявності вини. Суд, з огляду на вимоги потерпілих про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_13 моральної шкоди, що виразилася у душевних стражданнях, внаслідок втрати близької людини, годувальника та порушенні звичного ритму життя внаслідок цієї втрати, вважає достатньою та справедливою для відшкодування моральної шкоди суму в розмірі по 200 000 грн. на кожну з потерпілих, враховуючи при цьому також дані про особу обвинуваченого, який офіційно не працює, має на утриманні дружину.

Керуючись ст.ст. 370, 371, ч.2 ст. 373, ст. ст. 374, 376 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_13 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України, і призначити йому покарання у виді 4 /чотирьох/ років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_13 обраховувати з моменту його затримання, а саме з 19 лютого 2021 року.

Цивільний позов представника потерпілих - адвоката ОСОБА_10 в інтересах потерпілих ОСОБА_11 та ОСОБА_17 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_3 ) 47 424 грн. 28 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 45 000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу, та 200 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, - а всього на загальну суму 292 424 грн. /двісті дев`яносто дві тисячі чотириста двадцять чотири гривні/ 28 коп.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 25 000 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу, та 200 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, - а всього на загальну суму 225 000 грн. /двісті двадцять п`ять тисяч гривень/.

В решті у задоволенні позову відмовити.

Речові докази, а саме:

- 5 купюр номіналом по 500 гривень, 3 купюри номіналом по 100 гривень, 1 купюра номіналом 200 гривень, 5 купюр номіналом по 10 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень, 2 купюри номіналом по 5 гривень, 1 купюра номіналом по 2 гривні, 1 купюра номіналом 1 гривня, 1 купюра номіналом 10 доларів США, 1 купюра номіналом 2 долара США, дві банківські картки, 14 пластикових карток, гаманець чорного кольору, які поміщені до сейф-пакету № 7149770, ключ від автомобіля, поміщеного до поліетиленового пакету, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_5 , поміщено до сейф-пакету № 7149774, - які відповідно до постанови слідчого СВ Печерського УП ГУНП України у м. Києві від 19.02.2021 визнані речовими доказами та зберігаються у останнього (т.2 а.с.159-160), повернути засудженому ОСОБА_13 ;

- мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy, поміщений до сейф-пакету № 7149771, який переданий на зберіганні до камери схову речових доказів Печерського УП ГУ НП України в м. Києві (т.3 а.с. 15), повернути засудженому ОСОБА_13 ;

- п`ять ключів, які поміщені до сейф- пакету № 7149772, які передані на зберігання захиснику ОСОБА_8 (т.2 а.с. 206), залишити останньому;

- автомобіль «Hyundai Sonata LF», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_2 , VIN НОМЕР_6 , який передано на відповідальне зберігання ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (т.2 а.с.205, 231), залишити останній;

- CD-R диск з відеозаписом з камер спостереженя «Безпечне місто», на якому зафіксовано момент вчинення кримінального правопорушення за адресою: м. Київ, вул. А. Городецького, 12/3 (т.1 а.с.208), DVD-R диск, отриманий з камер патрульних поліцейських, з відеозаписом подій, що відбувались 19.02.2021 за адресою: м. Київ, вул. Братиславська, 11 (т.2 а.с.228), DVD-R диск з камер патрульних поліцейських, з відеозаписом подій, що відбувались 19.02.2021 за адресою: м. Київ, вул. А. Городецького, 12/3 (т.2 а.с.220), - які містяться у матеріалах судового кримінального провадження, залишити там же;

- предмет схожий на патрон, скляна пляшка з рідиною невідомого походження, змив речовини бурого кольору із бруківки біля трупу, фіскальний чек, банківські карти, ключі, карти на знижку, гаманець, пластиковий стаканчик, змив із долонь рук трупа, зріз нігтьових пластин лівої та правої рук трупа, пластикова пляшка, - які передані на зберігання до камери схову речових доказів Печерського УП ГУНП України в м. Києві ( квитанція №1455 від 05.05.2021 т.3 а.с. 15), знищити.

Арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 03.03.2021 на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду 19.02.2021 автомобіля «Hyundai Sonata LF», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , а саме: на мобільний телефон марки SAMSUNG Galaxy, поміщений до сейф-пакету № 7149771, що належить ОСОБА_13 , скасувати.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_13 на користь держави (Банк отримувача: ДКСУ, м.Київ, , МФО 820172, рахунок отримувача: UA1012089) процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення комісійної судово-медичної експертизи №149 від 08.11.2021 (КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР»)(т.3 а.с. 22) на суму 35 815 грн. /тридцять п`ять тисяч вісімсот п`ятнадцять гривень/ 14 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_13 до набрання вироком законної сили залишити у виді тримання під вартою.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Копію вироку негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Суддя ОСОБА_1