ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1684/23

Номер рядка у звіті 254

15 травня 2023 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження № 0000837 від 10.12.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, учасником АТО (ООС), особою з інвалідністю будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня не є, не зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 10.12.2022 близько 10 години, перебуваючи по вулиці 30 років Перемоги, біля магазину АТБ в м. Черкаси, Черкаської області, незаконно, усупереч встановленому законом порядку обігу психотропних речовин Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», без мети збуту, з метою особистого вживання, незаконно придбав, знайшовши фольговий згорток із порошкоподібною речовиною, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/124-22/13570-НЗПРАП від 02.05.2023 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,284 г., яку в подальшому, без мети збуту, зберігав при собі, у правій кишені куртки, до моменту її виявлення та вилучення 10.12.2022 близько 14 години 15 хвилин, під час здійснення особистого обшуку працівниками Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області на блокпосту в с. Благодатне Золотоніського району Черкаської області.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

Частиною 1 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Прокурор подав до суду обвинувальний акт, в якому зазначив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні відповідно до ч.1 ст.302 КПК України.

Обвинувачений у ході досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, подав письмову заяву, згідно з якою беззаперечно визнаєвстановлені під час досудового розслідування фактичні обставини і погодився на розгляд кримінального провадження за його відсутності у спрощеному порядку без проведення судового розгляду, ознайомлений з обмеженням його права на апеляційне оскарження відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України, а добровільність беззаперечного визнання винуватості та згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за відсутності обвинуваченого ствердив його захисник адвокат ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згідний з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Судом встановлено, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції відсутні. При цьому судом враховано, що учасникам кримінального провадження роз`яснено, що вони будуть позбавлені можливості оскаржити обставини, які ніким із них не оспорюються, в апеляційному порядку.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, які є належними, допустимими та достатніми, суд приходить до висновку, що пред`явлене органами слідства обвинувачення ОСОБА_3 доведено повністю, його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту.

При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, не одружений, офіційно не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується задовільно, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

Згідно з приписами ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості кримінального правопорушення.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України, судом не виявлено.

Частиною першою статті 309 КК України визначено, що незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років.

При цьому відповідно до ч.1 ст.53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і розмірі, встановлених в Особливій частині цього Кодексу, з урахуванням положень частини другої цієї статті.

Згідно з ч. 2 ст. 53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, суд приходить до висновку, що застосування покарання у виді штрафу та виправних робіт не буде сприяти меті покарання, оскільки не зможе бути виконане, у зв`язку із тим, що обвинувачений не працює.

Частиною 1 ст. 66 КК України визначено, що покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції і встановлюється на строк від одного до шести місяців.

Згідно з ч. 1 статті 61 КК України покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.

З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин по справі, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, офіційне не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тяжкості вчиненого кримінального проступку, покарання, яке передбачено за вчинений кримінальний проступок, наявність однієї обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік, однак зі звільненням від його відбуття на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Також на підставі ч. 1 ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1, п. 2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням ст. 65-68 КК України та буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення мети покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів суд вирішує згідно зі ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню проведено судову експертизу за експертною спеціальністю: 8.6 «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», за результатами якої складено висновок експерта № СЕ-19/124-22/13570-НЗРПАП від 02.05.2023, тому відповідно до ст. 124 КПК України процесуальні витрати, у зв`язку з проведенням вказаної експертизи в сумі 956 грн 00 коп підлягають стягненню із ОСОБА_3 в дохід держави.

Щодо стягнення з обвинуваченого процесуальних витрат за проведення експертиз, за результатами яких складено висновки експерта № СЕ-19/124-22/13568-НЗРПАП від 13.04.2023 та № СЕ-19/124-22/13569-НЗРПАП від 18.04.2023, суд зауважує, що дані експертизи були проведені у кримінальному провадженні за ч.1 ст. 309 КК України щодо незаконного зберігання наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, екстракту канабісу, без мети збуту, яке щодо ОСОБА_3 закрито постановою дізнавача від 09.05.2023, у зв`язку із відсутністю в його діях складу зазначеного кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до положень ст. 122 КПК України витрати, пов`язані із залученням спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених КПК України, у тому числі ст. 124 КПК України. Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

З системного аналізу вказаних положень КПК України, вбачається, що чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого, зокрема у разі: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

Наведений правовий висновок узгоджується з правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеною у постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17.

Таким чином, на підставі викладеного вище, враховуючи що постановою дізнавача від 09.05.2023 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000837 від 10.12.2022 закрито в частині незаконного зберігання канабісу, екстракту канабісу, у зв`язку з відсутністю складу кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_3 судових витрат на проведення експертиз, за результатами яких складено висновки експерта № СЕ-19/124-22/13568-НЗРПАП від 13.04.2023 та № СЕ-19/124-22/13569-НЗРПАП від 18.04.2023, на загальну суму 2 390 грн 00 коп.

Керуючись ст. 100, 124, 369-371, 373, 374, 376, 381-382, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1, п.2, 3 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази: сейф-пакет №PSP1128637 з паперовою биркою, в якому знаходиться психотропна речовина амфетамін масою 0,284 г. передано на зберігання в кімнату речових доказів Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області протягом 30 (тридцяти) діб з дня його отримання з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, зокрема, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, в порядку передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_5