В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 травня 2023 року Справа № 608/597/23

Номер провадження1-кп/608/142/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого суду судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові кримінальне провадження, відомості про яке 23 лютого 2023 року внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000112, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта незакінчена середня, одруженого, не працюючого, інваліда 2-ї групи з дитинства, в силу ст. 89 Кримінального кодексу України такого що не має судимості,

в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

В період часу з листопада 2022 року по лютий 2023 року обвинувачений ОСОБА_5 , діючи умисно, керуючись єдиним злочинним наміром, перебуваючи по місцю свого проживання у приміщенні будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, систематично вчиняв домашнє насильство стосовно свого батька, потерпілого ОСОБА_4 , який проживає разом з ним, неодноразово здійснюючи відносно нього психологічне насильство, яке проявлялося у тому, що обвинувачений ОСОБА_5 , голосно кричав, словесно ображав і принижував потерпілого ОСОБА_4 нецензурною лайкою, завдав удар в обличчя, внаслідок чого принижував його честь і гідність та завдавав психологічних та фізичних страждань своєму батькові потерпілому ОСОБА_4 .

За вищевказані дії обвинувачений ОСОБА_5 , був притягнутий до адміністративної відповідальності Чортківським районним судом Тернопільської області за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, 26 листопада 2022 року обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання в АДРЕСА_1 в сторону батька, потерпілого ОСОБА_4 висловлювався нецензурними словами, шарпав за верхній одяг, чим вчинив домашнє психологічне насильство.

Згідно рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 січня 2023 року (справа № 608/2372/22) обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнено від адміністративної відповідальності в зв`язку із малозначністю та винесено усне зауваження.

Також, 27 листопада 2022 року близько 23-ї години 09 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання в АДРЕСА_1 в сторону батька, потерпілого ОСОБА_4 висловлювався нецензурними словами, забрав в батька пенсійну карточку, чим вчинив домашнє психологічне насильство.

Згідно рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 січня 2023 року (справа № 608/2373/22) обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнено ід адміністративної відповідальності в зв`язку із малозначністю та винесено усне зауваження

Крім цього, 28 листопада 2022 року близько 23-ї години обвинувачений ОСОБА_5 за місцем проживання в АДРЕСА_1 наніс один удар батькові, потерпілому ОСОБА_4 в обличчя, чим вчинив домашнє насильство.

Згідно рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 січня 2023 року (справа № 608/2374/22) обвинувачений ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні вину в інкримінованому злочині визнав повністю, дав показання, якими підтверджуються вищенаведені обставини. Пояснив, що він проживає з батьком, який є потерпілим, в АДРЕСА_1. В період часу з листопада 2022 року по лютий 2023 року з батьком виникали сварки та конфлікти з приводу того, що батько звертав увагу на те, що він вживає алкогольні напої. Крім того, з батьком виникали також суперечки в зв`язку з тим, що він став проживати з жінкою, яка має троє дітей, і батько був проти цього. Після реєстрації шлюбу з цією жінкою відносини з батьком нормалізувались і він претензій до нього не має.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні своїми показаннями підтвердив, що він проживає з сином, обвинуваченим ОСОБА_5 в АДРЕСА_1. Наприкінці 2022 року та на початку 2023 року з сином виникали конфлікти, зв`язку з чим він звертався в поліцію. Причиною конфліктів було те, що син став проживати з жінкою, в якої троє дітей. Якийсь час він був проти цього. На даний час відносини між ними налагодилися, він не має будь-яких претензій до обвинуваченого і просить його суворо не карати та призначити йому мінімальне покарання.

23 лютого 2023 року потерпілий ОСОБА_4 звернувся з заявою в Чортківський РВП ГУНП в Тернопільській області з приводу протиправної поведінки його сина - обвинуваченого ОСОБА_5 , в якій просив притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000112 за заявою потерпілого ОСОБА_4 23 лютого 2023 року в реєстр внесено відомості за ст. 126-1 КК України з викладенням обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: ОСОБА_5 на протязі останнього часу умисно, систематично вчиняє психологічне насильство щодо ОСОБА_4 , з яким перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань останнього.

З постанови судді Чортківського районного суду від 11 січня 2023 року (справа № 608/2372/22) вбачається, що 26 листопада 2022 року в обідню пору обвинувачений ОСОБА_5 по місцю свого проживання в сторону батька -- потерпілого ОСОБА_4 висловлювався нецензурними словами, шарпав за верхній одяг, чим вчинив психологіче насильство.

Згідно постанови судді Чортківського районного суду від 11 січня 2023 року (справа № 608/2373/22) вбачається, що 27 листопада 2022 року близько 23-ї години 09 хвилин обвинувачений ОСОБА_5 по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 в сторону батьтка -- потерпілого ОСОБА_4 висловлювався нецензурними словами, забрав його пенсійну банківську карточку, чим вчинив домашнє психологічне насильство.

З постанови судді Чортківського районного суду від 11 січня 2023 року (справа № 608/2374/22) вбачається, що 28 листопада 2022 року близько 23-ї години обвинувачений ОСОБА_5 по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 наніс удар в обличчя -- потерпілому ОСОБА_4 , чим вчинив домашнє насильство.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 110 від 28 лютого 2023 року на період часу до якого відносяться інкриміновані йому діяння обвинувачений ОСОБА_5 тимчасовими розладами психічної діяльності не страждав, а страждав аномалією розвитку у вигляді легкої розумової відсталості, що не досягає рівня психозу чи вираженого недоумства, тому він міг усвідомлювати свої дії і керувати ними. ОСОБА_5 на даний час страждає аномалією розвитку у вигляді легкої розумової відсталості, що не досягає степені психозу чи вираженого недоумства, тому він може усвідомлювати свої дії і керувати ними. Обвинувачений ОСОБА_5 застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно зі ст. 2 Кримінального кодексу України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 91 Кримінального процесуального кодексу України в кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведення її вини, а обвинувальний вирок може ґрунтуватися тільки на переконливих та безспірних доказах.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

А тому, відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку, що під час судового розгляду знайшла підтвердження та доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, за ознаками вчинення домашнього насильства, тобто умисного, систематичного вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

До такого висновку суд дійшов на підставі даних, отриманих з показань обвинуваченого ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_4 , матеріалів досудовго розслідування. При цьому, показання обвинуваченого та потерпілого є логічними, послідовними та узгоджуються як окремо, так і між собою, а також з іншими доказами, а тому вони судом приймаються до уваги при винесенні вироку.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 Кримінального кодексу України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час суд зазначає, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад кримінального правопорушення та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

З врахуванням таких вимог закону при призначенні покарання обвинуваченому суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який є інвалідом 2-ї групи, він негативно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в наркологічному кабінеті, але перебуває на обліку в психіатричному кабінеті Чортківської районної поліклініки, позицію потерпілого щодо призначення покарання обвинуваченому.

Обставинами, згідно з положеннями статті 66 Кримінального кодексу України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних чи інших обставин (потерпілий був проти того, що обвинувачений проживає з жінкою, яка має троє дітей, що впливає на матеріальне становище сім`ї), хворобливий стан обвинуваченого, який страждає аномалією розвитку у вигляді легкої розумової відсталості, повне визнання обвинуваченим своєї вини в вчиненні злочину.

Обставин, що обтяжують покарання згідно з положеннями статті 67 Кримінального кодексу України, в ході досудового розслідування встановлено не було.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченого, вищезазначених обставин, що пом`якшують покарання, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів призначення йому з застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ст. 126-1 Кримінального кодексу України, в вигляді штрафу.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні не заявлялися, цивільний позов відсутній, речових доказів не має, заходи забезпечення в кримінальному провадженні не застосовувались.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 Кримінального процесуального кодексу України, суд, --

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України та з застосуванням ст. 69 Кримінального кодексу України призначити йому покарання в виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1