Справа № 521/8249/22
Номер провадження:1-в/521/124/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, в режимі відеоконференції /дистанційного судового засідання/ клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно дострокове звільнення від відбування покарання, суд

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси з ДУ «Одеська виправна колонія (№14) надійшло від засудженого ОСОБА_4 клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

З клопотання засудженого вбачається, що він засуджений 08.02.2018 року Димитровським міським судом Донецької області за ч. 2 ст. 307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.311, ч.ч.1,2 ст.70, ст.72 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні клопотання засудженого, у зв`язку з тим, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою, більшу частину відбування покарання засуджений характеризується негативно.

Засуджений, просив суд звільнити його умовно-достроково на не відбутий строк покарання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку учасників судового засідання, суд вважає, що клопотання засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст. 152 КВК України, підставою звільнення від відбування покарання є відбуття строку покарання, призначеного вироком суду.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , на час подання клопотання дійсно відбув більше двох третин призначеного судом покарання, відбуває покарання за умисні тяжкі злочини, що є однією з формальних підстав для умовно-дострокового звільнення.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Питання умовно-дострокового звільнення врегульовані ст. 81 КК України відповідно.

Порядок застосування зазначених норм права було роз`яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Аналогічна позиція викладена у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

У абз. 2 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» міститься вимога до суду ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

З огляду на необхідність всебічного та повного з`ясування обставин справи та доводів засудженого, судом було ретельно перевірено характеризуючи дані про особу ОСОБА_4 під час відбування покарання, шляхом дослідження матеріалів долучених до клопотань, які свідчать, що ОСОБА_4 характеризується посередньо, однак така обставина не є визначальною для вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 04.12.201 7року.

3 07.12.2017 року по 26.04.2018 року тримався в Бахмутській УВІ (№6), до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

3 26.04.2018 року по 17.05.2018 року, з 26.09.2018 року по 17.12.2018 року, з 16.01.2019 року по 18.03.2019 року, з 16.12.2020 року по 06.05.2021 року тримався в ДУ «Пятіхатська ВК (№122)», до дисциплінарної відповідальності притягувався 9 (дев?ять) разів, заохочень не мав. Відповідно до ч. 14 ст. 134 КВК України визнається таким, що стягнень не має.

З 17.05.2018 року по 30.07.2018 року, з 17.12.2018 року по 16.12.2020 року, з 29.06.2021 року по 10.08.2021 року тримався в ДУ «Дніпропетровська ВК МОБ», до дисциплінарної відповідальності не притягувався, заохочень не мав.

З 30.07.2018 року по 26.09.2018 року, з 18.03.2019 року по 16.12.2020 року тримався в ДУ «Дніпровська ВК (№89)», до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочувався 1 (один) раз.

З 06.05.2021 року по 29.06.2021 року, з 10.08.2021 року по 15.04.2022 року тримався в ДУ «Селидівська ВК (№82)», до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочувався 1 (один) раз.

15.04.2022 року прибув до державної установи «Одеська виправна колонія (№14)» міста Одеса, був розподілений до відділення СПС №2. За час відбування строку покарання характеризується посередньо, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не має.

На виробництві установи не працевлаштований.

У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Намагається дотримуватись правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, не завжди має охайний вигляд. Безвідповідально ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування. Має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться посередньо. Намагається не порушувати вимоги пожежної безпеки і безпеки праці. Із засудженим забезпечується проведення морального, правового, трудового, естетично фізичного, санітарно-виховного та психологічного виховання, в індивідуальних і групових формах на основі психолого-педагогічних та соціально-виховних принципів і методів на що він реагує нейтрально. У реалізації програм диференційованого виховного впливу участі не приймає, в організації виховних заходів, які проводяться в установі участі не приймає. До підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок не прагне.

У роботі самодіяльних організацій участі не приймає.

Зі слів засудженого підтримує зв`язок шляхом листування з співмешканкою: ОСОБА_5 , 1974 року народження, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вироку від 21.09.2017 року має відшкодувати витрати на проведення експертизи у сумі 494, 80 гривень, але виконавчий лист до установи не надходив.

Згідно вироку від 18.12.2017 року має відшкодувати витрати на проведення експертизи у сумі 440, 20 гривень, але виконавчий лист до установи не надходив.

Згідно вироку від 08.02.2018 року має відшкодувати судові витрати у сумі 1878,98 гривень, але виконавчий лист до установи не надходив.

Перебуває на профілактичному обліку як особа схильна до вживання та розповсюдження наркотичних та психотропних речовин.

За вироком суду провину визнав.

Тобто більш частину відбування покарання засуджений ОСОБА_4 зарекомендував себе негативно.

Інших об`єктивних даних, які б переконували суд у тому, що ОСОБА_4 довів своєю сумлінною поведінкою своє виправлення, суду надано не було.

Таким чином, суддя вважає, що звільнення від відбування покарання умовно-достроково, з огляду даних про особу за весь період відбування покарання, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст. ст. 50, 65 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.81КК України, ст.ст. 537, 539, 392 КПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 р. № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня оголошення ухвали, для особи, яка перебуває під вартою, строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1