20.04.2023
Справа № 642/920/23
Провадження № 1-кс/642/1120/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.04.2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши винесене в кримінальному провадженні за № 0000085 від 16.02.2023 року старшим слідчим СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_4 , і погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчим відділом ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000085 від 16.02.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Як зазначено у клопотанні, в ході досудового розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що факту відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, не було, 14 лютого 2023 року о 20 годині 00 хвилин зателефонував на екстрений номер поліції «102» і повідомив оператору завідомо неправдиву інформацію про грабіж, який було вчинено відносно ОСОБА_6

15.02.2023 відомості щодо вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000275 за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

У ході досудового розслідування по даному провадженню факт відкритого викрадення чужого майна, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, не підтвердився, та провадження було закрите на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки допитаний в якості потерпілого ОСОБА_6 повідомив, що 14.02.2023 зателефонував своєму знайомому ОСОБА_5 та під час зустрічі того ж дня попросив його за грошову винагороду зламати йому ногу для комісування із Збройних сил України, на що останній дав свою згоду, та в подальшому повідомив у поліцію, що троє невідомих, в умовах воєнного стану, відкрито, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, заволоділи грошовими коштами у сумі 2000 гривень, що належать ОСОБА_6 .

Проте, 15 лютого 2023 року в період часу з 12 години 30 хвилин по 13 годину 35 хвилин ОСОБА_5 під час допиту його у якості свідка у кримінальному провадженні № 0000275 від 15.02.2023 за ч. 4 ст. 186 КК України, будучи письмово, під особистий підпис, попередженим про кримінальну відповідальність за введення в оману суду або іншого уповноваженого органу за ст. 384 КК України, достовірно знаючи, що факт злочину не мав місця, і розуміючи, що чинить протиправно, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, надав оперуповноваженому СКП ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області завідомо неправдиві показання про те, що 14.02.2023 близько 20 години 00 хвилин останній проїжджав по вулиці Коцарська у м. Харкові та на перехресті вулиць Євгена Котляра та Коцарська побачив, що на тротуарі лежить чоловік з правого боку від дороги й від того місця в протилежний бік біжать троє невідомих осіб, які одягнуті в чорний спортивний одяг. У подальшому, ОСОБА_5 зупинився біля лежачого чоловіка, посадив його до себе в машину, та викликав наряд поліції. Правильність власних показів останній засвідчив власним підписом у протоколі допиту свідка.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, тобто завідомо неправдиве показання свідка, поєднане з обвинуваченням у тяжкому злочині, вчинене з корисливих мотивів.

13.04.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 слідчий підтверджує зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколами огляду місця події, протоколом допиту свідків, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, висновком експерта, протоколом огляду речей та документів та іншими матеріалами кримінального провадження.

В обгрунтування клопотання слідчий посилається на наявність ризику, передбаченого у передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме слідчий посилається на можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що ґрунтується на тому, що підозрюваний, побоюючись відповідальності за скоєний злочин, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, може незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні з метою уникнути кримінальної відповідальності за скоєне правопорушення. Також, оскільки офіційного заробітку не має, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження уявляється доцільним покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 не заперечував щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозри кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3)недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначених у клопотанні.

За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.

Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоровя обвинуваченого, міцність соціальних звязків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

При розгляді клопотання прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення);та п.2(наявність ризику, передбаченогост.177 КПК України) переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає що клопотання слід задовольнити, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання, що на переконання суду, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти заявленим ризикам.

Керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 179, 183,184, 193,194, 196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 13.06.2023, в межах строку досудового розслідування, обов`язки передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

2) не відлучатися за межі України без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1