Справа № 336/6030/21
Провадження № 1-кп/336/228/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0000669 від 24.05.2021 р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.240, ч.1 ст.366 КК України, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений в судовому засіданні зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження з підстав, визначених п.4-1 ч.1 ст.284 КК України, йому зрозумілі і надав згоду на закриття кримінального провадження.

Захисники підтримали позицію обвинуваченого.

Суд, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається вразі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно абзацу четвертого частини сьомої статті 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст.479-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно ч. 3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно обвинувального акту, як встановлено в ході досудового слідства відносини щодо забезпечення раціонального, комплексного використання надр для задоволення потреб у мінеральній сировині та інших потреб суспільного виробництва, охорони надр, гарантування при користуванні надрами безпеки людей, майна та навколишнього природного середовища, а також охорона прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій та громадян, регулюються Кодексом України про надра.

Статтею 1 Кодексу України про надра визначено, що надра - це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею 13 вказаного Кодексу передбачено, що користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Стаття 19 Кодексу України про надра визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Відповідно до вимог п.3 Постанови Кабінету Міністрів України №59 від 27.01.1995 право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Одним із основних видів діяльності Публічного акціонерного товариства «Запоріжнерудпром» (, юридична адреса: м.Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, 12-А), є добування піску, гравію, декоративного та будівельного каменю, а також проведення гірничо-видобувних робіт.

03.04.2014 ПАТ «Запоріжнерудпром» отримало Акт про надання гірничого відводу №2845 з метою розробки Лівобережної ділянки Передаточнинського родовища гранітоїдів з терміном чинності акту до 05.11.2017.

ПАТ «Запоріжнерудпром» з метою здійснення своєї господарської діяльності щодо видобутку корисних копалин, уклало договір підряду на виконання буровибухових робіт №263 від 01.07.2018 з ПАТ «Промвибух».

Відповідно до умов зазначеного договору ПАТ «Промвибух» прийняло на себе зобов`язання проведення масового вибуху на Передаточнинському кар`єрі, що знаходиться за адресою : м.Запоріжжя, вул. Миколи Краснова, 12А.

Відповідно до наказу ПАТ «Запоріжнерудпром» №234 від 03.08.2018, на підставі протоколу засідань наглядової ради №28 від 02.08.2018, контракту №1/2018 від 03.08.2018 ОСОБА_6 приступив до виконання обов`язків голови правління ПА «Запоріжнерудпром».

ОСОБА_6 , займаючи посаду голови правління ПАТ «Запоріжнерудпром», будучи службовою особою, достовірно знаючи що термін дії Акту про надання гірничого відводу №2845 від 03.04.2014 сплинув, а також про відсутність нового Акту про надання гірничого відводу, не видав в силу своїх повноважень керівника юридичної особи приватного права відповідні розпорядчі акти про припинення робіт з видобування корисних копалин загальнодержавного значення, що призвело з 10.09.2018 по 14.12.2018 до незаконного видобування шляхом вибуху з Лівобережної ділянки Передаточнинського родовища Запорізького району Запорізької області корисних копалин граніту.

ОСОБА_6 не вчинив необхідних дій з метою поновлення або отримання нового Акту про надання гірничого відводу у встановленому законом порядку.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано як злочинні, зокрема, через підписання та видання як голови правління ПАТ «Запоріжнерудпром» наказів №260 від 07.09.2018 «Про проведення масового вибуху», №316 від 11.10.2018 «Про проведення масового вибуху», №337 від 29.10.2018 «Про проведення масового вибуху», №395 від 13.12.2018 «Про проведення масового вибуху».

ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді голови правління ПАТ «Запоріжнерудпром», маючи реальну можливість та як керівник підприємства будучи зобов`язаним вчинити дії, щодо припинення та недопущення робіт по видобуванню корисних копалин загальнодержавного значення шляхом вибуху, такі дії не вчинив, що призвело до проведення ПАТ «Промбух» буровибухових робіт на Передаточнинському кар`єрі із оформленням актів виконаних буровибухових робіт №45 від 10.09.2018, №55 від 12.10.2018, №57 від 31.10.2018, №63 від 14.12.2018.

За таких обставин сторона обвинувачення вважала, що своїми умисними діями, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 4 ст. 240 КК України, а саме: незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене шляхом вибуху.

Основна функція кримінального права - це охоронна функція. Саме кримінальне право покликано стояти на сторожі найважливіших суспільних відносин від їх порушення, застосовувати до винних найсуворіші заходи примусу покарання. Основне завдання інших галузей права полягає в реалізації регуляторної функції, тоді як охоронна перебуває в них на другому місці й не пов`язана із застосуванням до порушників заходів покарання. Кримінальне право, охороняючи нормами Особливої частини КК суспільні відносини, не регулює їх, а для визначення факту порушення в ряді випадків відсилає до регуляторних актів інших галузей права.

Об`єктом кримінального правопорушення передбаченого ст. 240 КК України виступає встановлений порядок охорони та використання надр як складової частини охоронюваного кримінальним правом навколишнього природного середовища з метою дотримання раціональних і ефективних методів видобування корисних копалин загальнодержавного значення, недопущення понаднормативних втрат корисної природної сировини.

Диспозиція норми статті 240 КК України має бланкетний характер, що передбачає для встановлення елементів складу цього злочину звернення до Кодексу України про надра.

Стаття 19 Кодексу України про надра визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу.

Регламентація щодо граничного відводу станом на момент вчинення ОСОБА_6 дій (з 10.09.2018 по 14.12.2018) містилася у статті 17 Кодексу України про надра:

«Гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин. Користування надрами за межами гірничого відводу забороняється.

Гірничі відводи для розробки родовищ корисних копалин загальнодержавного значення, будівництва і експлуатації підземних споруд та інших цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, надаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

…

Не потребують гірничого відводу користувачі нафтогазоносними надрами, які отримали спеціальний дозвіл на користування такими надрами».

ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України. Диспозиція вказаної статті станом на час вчинення кримінального правопорушення передбачала незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене шляхом вибуху.

Відповідно до обвинувального акту дії ОСОБА_6 були кваліфіковані саме як кримінально-карані на підставі ч. 4 ст. 240 КК України, через те, що останній як керівник допустив у період з 10.09.2018 по 14.12.2018 незаконне видобування ПАТ «Запоріжнерудпром» з Передаточнинського родовища Лівобережної ділянки корисних копалин загальнодержавного значення, а саме граніту, вчиненого шляхом вибуху у період відсутності чинного акту гірничого відводу, оскільки чинність попереднього акта (№2845 від 03.04.2014) сплила.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення законодавства у сфері користування надрами», прийнятого 01.12.2022 року №2805-IX (набрання чинності 28.03.2023 року) внесено зміни до Кодексу України про надра, зокрема до ст. 17 Кодексу.

«Гірничий відвід - це частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин.

Гірничий відвід надається виключно для гірничих об`єктів, розробка родовищ корисних копалин на яких здійснюється підземним способом, а саме шахт та рудників. Користування надрами за межами гірничого відводу на таких об`єктах забороняється»

Отже, зазначеними змінами статті 17 Кодексу України про надра скасовано Акт гірничого відводу для всіх видів користування надрами, крім тих, що здійснюються підземним способом розробки (шахти, рудники).

З прийняттям зазначеного Закону видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, та користування надрами підприємствами, які здійснюють такий видобуток наземним способом (кар`єрами) здійснюється без отримання Акту про надання гірничого відводу, а отже з 28.03.2023 року втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, яке інкриміновано ОСОБА_6 , передбачене ч. 4 ст. 240 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі №345/3522/18: «За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо набрав чинності закон, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене особою».

Згідно правового висновку Верховного Суду від 01.03.2021 по справі №266/3090/18: «на відміну від п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК, положення п. 4 цієї статті не передбачають можливості продовження кримінального провадження в цілях реабілітації засудженого або з інших причин. Це пов`язано із тим, що втрата чинності законом, який раніше визнавав те чи інше діяння кримінальним правопорушенням, унаслідок його скасування чи визнання неконституційним робить подальше кримінальне провадження безпредметним - особу в будь-якому разі не може бути притягнуто до кримінальної відповідальності, якщо відповідне діяння не є злочином відповідно до чинного КК, а отже сторона обвинувачення не може доводити його винуватості»

Норма якій надавав тлумачення Верховний Суд у постановах (п.4 ч.1 ст. 284 КПК України) нині закріплена у п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК Україна, яка передбачає підставу для закриття кримінального провадження втрата чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Диспозиція ч. 4 ст. 240 передбачає відповідальність за незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене шляхом вибуху.

Обвинувачення ОСОБА_6 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 240 КК України ґрунтується лише на тому, що він з вересня по грудень 2018 року в порушення Кодексу України про надра, здійснив всі необхідні дії, спрямовані на незаконний видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, та користування надрами ПАТ «Запоріжнерудпром» у Передаточнинському родовищі Лівобережної ділянки корисних копалин у період відсутності Акту про надання гірничого відводу, строк дії якого сплинув.

Після внесення змін на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення законодавства у сфері користування надрами», прийнятого 01.12.2022 року № 2805-IX (набрання законної сили 28.03.2023 року) до ст. 17 Кодексу України про надра, законодавцем скасована кримінальна протиправність діяння: видобуток корисних копалин загальнодержавного значення, та користування надрами наземним способом за відсутності Акту гірничого відводу.

Отже, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалась кримінальна протиправність видобутку корисних копалин загальнодержавного значення, та користування надрами наземним способом за відсутності Акту гірничого відводу, є всі підстави, передбачені п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України для закриття провадження відносно ОСОБА_6 за ч. 4 ст. 240 КК України.

На розгляд обвинувачень у вчиненні діяння передбаченого ч.1 ст. 366 КК України поширюються доводи із попереднього розділу клопотання у зв`язку з наступним.

Обвинувальний акт у частині вчинення діяння передбаченого ч.1 ст. 366 КК України мотивований наступним:

ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно з метою приховання факту видобування корисних копалин, вніс до офіційного документа - Звітності «Звітній баланс запасів корисних копалин за 2018 рік Граніт» (Форма 5?ГР), яка подається до 5 лютого наступного за звітній період рік, завідомо неправдиві відомості, а саме: в графі «видобуток» наявний прочерк, що свідчить про те, що у 2018 році видобуток корисних копалин не проводився. У пояснювальній записці до Звітного балансу корисних копалин за 2018 рік по Лівобережній ділянці Передаточнинського родовища вказано про те, що видобуток корисної копалини граніту за 2018 рік не проводився. У подальшому вказаний офіційний документ подано до Держгеонадр України.

Тобто, обвинувачення сформульовано внаслідок того, що до звітного документу ПАТ «Запоріжнерудпром» (Форма 5?ГР) ОСОБА_6 , як керівник підприємства, вніс завідомо неправдиві відомості у частині видобутку корисних копалин загальнодержавного значення.

Оскільки не було встановлено як кримінального правопорушення видобутку корисних копалин загальнодержавного значення, з огляду на декриміналізацію діяння із видобутку корисної копалини у період відсутності акту гірничого відводу, суд вважає, що до обвинувачень за ч. 1 ст. 366 КК України також належить застосувати ст. 58 Конституції України, ч. 1 ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України та кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 слід закрити.

Керуючись ст.ст. 284, 369, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000669 від 24.05.2021 р. по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.240, ч.1 ст.366 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили на наступний день після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1