Справа № 712/6359/23
Провадження №1-кс/712/3494/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 липня 2023 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про скасування арешту майна, в кій просить зняти арешт з його посвідчення водія серії НОМЕР_1 у зв`язку з закриттям кримінального провадження № 0000824 від 25.06.2023 року.

Заявник в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд заяви про зняття арешту розглядати без його участі. Заяву підтримує та просить її задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, скерував в до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Слідчим суддею встановлено, що сектором дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000824 від 25.06.2023, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 31.03.2001 року ДАІ МВС-УВС м. Звенигородка, що поміщено до паперового конверту-визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду від 27 червня 2023 року у справі №712/6359/23 накладено арешт на вилучене в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 31.03.2001 року ДАІ МВС-УВС м. Звенигородка, що поміщено до паперового конверту.

В силу п. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до п. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси 27.06.2023 року, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що вилучене під час огляду майно відповідає ознакам ст. 98 КПК України для речового доказу.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до висновку експерта Черкаського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 07.07.2023 року № СЕ-19/124-23/7571-Д, бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 відповідає бланкам посвідчення водія, які знаходяться в офіційному обігу України.

Постановою старшого дізнавача сектору дізнання Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 від 19.07.2023 року кримінальне провадження № 0000824 від 25.06.2023 за ч. 4 ст. 358 КК України закрито у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Тому, підстав чи розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, немає і не може бути речовим доказом в порядку ст. 98 КПК України.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Враховуючи вказане, та той факт, що для відновлення порушеного права ОСОБА_3 , як власника майна зазначеного в клопотанні, виникає об`єктивна необхідність в скасуванні накладеного арешту на майно, тому слідчий суддя приходить до висновку за доцільне скасувати арешт майна, оскільки на даний час відпала потреба у його застосуванні.

Керуючись ст. ст. 98, 100, 174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 червня 2023 року у справі за № 712/6359/23 в рамках досудового розслідування кримінального провадження №0000824 внесеного до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 25.06.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 358 КК України, а саме на вилучене в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 31.03.2001 року ДАІ МВС-УВС м. Звенигородка, що поміщено до паперового конверту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1