У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 309 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2023 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.09.2023.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник, висловлюючи незгоду з прийнятим рішенням, зазначив наступне:

- зазначив, що вина підозрюваного ОСОБА_7 не доведена, а пред`явлена підозра не підтверджена доказами;

- жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не доведений;

- просить врахувати, що у підозрюваного є батьки похилого віку, яким потрібна допомога, має власну житлову площу.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ ВП № 2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000862, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.07.2023 за ч. 4 ст.186, ч. 1 ст. 309 КК України.

13.07.2023 ОСОБА_7 затримано в порядку ст.208 КПК України. 14.07.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 14.07.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10.09.2023.

Задовольняючи клопотання про продовження підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 186, є обґрунтованою.

05.09.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 309 КК України, обґрунтованість якої слідчий суддя вважав недоведеною, оскільки в матеріалах клопотання відсутні належні та допустимі докази про те, що вилучена в ході особистого обшуку ОСОБА_7 речовина належить до психотропних речовин.

Слідчий суддя дійшов висновку, що на даний час продовжують існувати ризики передбачені п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити нове кримінальне правопорушення та незаконний вплив на потерпілу, які існували під час застосування запобіжного заходу.

Також на переконання слідчого судді, на даний час зменшився ризик переховування підозрюваного від слідства та суду, оскільки з матеріалів клопотання встановлено, що будучи притягнутим до кримінальної відповідальності в інших кримінальних провадженнях за вчинення умисних тяжких злочинів, підозрюваний не оголошувався у розшук, відсутні докази застосування щодо нього найсуворішого запобіжного заходу у тих кримінальних провадженнях, тому вказані обставини спростовують твердження сторони обвинувачення, що на даний час продовжує існувати ризик переховування ОСОБА_7 від слідства та суду.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 повідомлений про дату та час апеляційного розгляду, заяву про бажання брати участь у розгляді апеляційної скарги не подавав.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування.

Як передбачено ч.3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий суддя зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини), як джерело права.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), Суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обгрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, "обґрунтованість" підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у п. 1 (с) ст. 5. Слова "обґрунтована підозра" означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано "розумним", залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої п. 1 (с) ст. 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, на які послався слідчий суддя в обгрунтування оскаржуваного рішення.

Суд наголошує, що відповідно до ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті. На думку колегії суддів, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Колегією суддів, всупереч доводам сторони захисту в поданій апеляційній скарзі, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшились.

Тому, апеляційний суд погоджується із висновками слідчого, що в зазначеному провадженні продовжують існувати ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити нове кримінальне правопорушення та незаконний вплив на потерпілу, які існували під час застосування запобіжного заходу та на даний час зменшився ризик переховування підозрюваного від слідства та суду.

У зв`язку із викладеним, колегія суддів не погоджується із доводами сторони захисту про недоведеність органом досудового розслідування вищевказаних ризиків та вважає їх такими, що спростовуються наданими апеляційному суду матеріалами провадження.

Апеляційний суд приймає до уваги посилання захисника відносно того, що підозрюваний ОСОБА_7 має батьків похилого віку. Але з урахуванням тяжкості покарання, у разі визнання ОСОБА_7 винним, обставин кримінального провадження, такі обставини не зменшують існування встановлених ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов правильного висновку про достатність підстав для продовження підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 06 вересня 2023 року щодо ОСОБА_7 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3