Справа № 165/1064/21 Провадження №11-кп/802/316/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали кримінального провадження № 0000171 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 27 січня 2023 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тишковичі Іваничівського району Волинської області, українець, громадянин України, із повною загальною середньою освітою, безробітний, особа з інвалідністю 2 групи, не судимий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

засуджений ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, призначено покарання:

за ч.1 ст. 185 КК України у виді арешту на строк два місяці;

за ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік

Згідно ч.1 ст. 70 ККУкраїни за сукупністю злочинів шляхом поглинянна менш суворого покарання більш суворим покаранням призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік з покладенням на нього обов`язків передбачених 76 КК України.

На підставі ч.2 ст.20, п.1, ч.1 ст.94 КК України, застосовано до ОСОБА_8 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Здійснення зазначеного примусового заходу медичного характеру покласти на КНП «Нововолинська ЦМЛ» за адресою: Володимирський район, м. Нововолинськ, проспект Перемоги,7, за місцем проживання ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 визнано винним за те, що він 25 березня 2021 року близько 19 год. 00 хв. перебуваючи неподалік від будинку № 15 на мікрорайоні Шахтарському м. Нововолинська, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно викрав один контейнер для сміття місткістю 1 м3, який помістив у власний автомобіль «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та розпорядився ним на власний розсуд, внаслідок чого потерпілій юридичній особі КП «Виробниче управління комунального господарства Нововолинської міської ради» було спричинено майнову шкоду на суму 2730 грн.

Окрім цього, 25 березня 2021 року близько 19 год. 20 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік від буд. № 5 по вул. Івана Сірка м. Нововолинська, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно, повторно викрав один контейнер для сміття місткістю 1 м3, який помістив у власний автомобіль «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та розпорядився ним на власний розсуд, внаслідок чого потерпілій юридичній особі КП «Виробниче управління комунального господарства Нововолинської міської ради» було спричинено майнову шкоду на суму 2730 грн.

Окрім цього, 25 березня 2021 року близько 19 год. 40 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік гаражного масиву мікрорайону Шахтарського м. Нововолинська, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом та метою таємного викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправність своїх дій, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, таємно, повторно викрав один контейнер для сміття місткістю 1 м3, який помістив у власний автомобіль «Renault Master», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та розпорядився ним на власний розсуд, внаслідок чого потерпілій юридичній особі КП «Виробниче управління комунального господарства Нововолинської міської ради» було спричинено майнову шкоду на суму 2730 грн.

В поданій апеляційній скарзі захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 оскаржує судове рішення в частині кваліфікації кримінального правопорушення. Зазначає, що вирок суду суперечить нормам матеріального права та спростовується матеріалами кримінального провадження та дослідженими доказами, показаннями обвинуваченого. Вказує, що відповідно ч.2 ст. 32 КК України не є повторністю продовжуваний злочин, що складається з двох або більше вчинених в різний час тотожних злочинних діянь, об`єднаний єдиним злочинним наміром. Вважає, що злочин з ч.2 ст.185 КК України необхідно перекваліфікувати на ч.1 ст.185 України, виходячи з того, що ОСОБА_8 вчинено три тотожні дії (крадіжки) об`єднані єдиним наміром, який охоплює заздалегідь поставлену мету, про що обвинувачений наголошував в судовому засіданні. Зазначає, що ОСОБА_8 щиро розкаявся, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому КП «Виробниче управління комунального господарства Нововолинської міської ради», просить вирок скасувати та прийняти нове рішення, яким перекваліфікувати дії ОСОБА_8 з ч.2 ст.185 КК України на ч.1 ст. 185 КК України та звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям на підставі ст.45 КК України.

Заслухавши доповідача який виклав суть вироку суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, міркування обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та просили вирок скасувати та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з дійовим каяттям, прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив вирок залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення в справі, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому слідстві докази й дав їм у сукупності належну оцінку, що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що характер та однаковий спосіб вчинення злочинних дій, які мали місце протягом встановленого періоду часу були об`єднані єдиним злочинним наміром на викрадення трьох контейнерів для ТПВ, суд повинен був кваліфікувати його діяння як продовжуваний злочин за ч. 1 ст. 185 КК України, колегія суддів вважає необґрунтованими з наступних підстав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 32 КК України, повторністю злочинів визнається вчинення двох або більше злочинів, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу.

Повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного злочину, який складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром.

Як роз`ясняв Пленум Верховного Суду України у п. 3 постанові «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» № 7 від 04.06.2010 за змістом статті 32 КК повторністю злочинів визнається неодночасне вчинення однією і тією ж особою двох або більше злочинів, якщо вони: 1) передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КК; 2) передбачені різними статтями Особливої частини КК і в статті, за якою кваліфікується наступний злочин, вчинення попереднього злочину зазначено як кваліфікуюча ознака.

У п. 6 цієї постанови Пленум Верхового Суду України зазначав, що від повторності злочинів необхідно відрізняти продовжуваний злочин, який відповідно до частини другої статті 32 КК України складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним злочинним наміром. Об`єднання тотожних діянь єдиним злочинним наміром означає, що до вчинення першого з низки тотожних діянь особа усвідомлює, що для реалізації її злочинного наміру необхідно вчинити декілька таких діянь, кожне з яких спрямовано на реалізацію цього наміру. Такі діяння не утворюють повторності, оскільки кожне з них стає елементом одиничного (єдиного) злочину і окремим (самостійним) злочином щодо будь-якого іншого з цих діянь бути не може, а при повторності тотожних злочинів кожен із них має свою суб`єктивну сторону, зокрема самостійний умисел, який виникає щоразу перед вчиненням окремого злочину.

Також Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009 № 10 - у разі вчинення декількох посягань на власність перший злочин за відсутності інших кваліфікуючих ознак належить кваліфікувати за частиною першою відповідної статті, а інші як вчинені повторно - за іншими частинами відповідних статей КК.

Так, дослідивши матеріали справи місцевий суд, прийшов до обґрунтованого та правильного висновку, що ОСОБА_8 вчинив крадіжку трьох контейнерів для ТПВ з різних майданчиків, що розташовані за різними адресами на території міста Нововолинська, і в такому випадку кожна крадіжка була самостійним епізодом, оскільки відсутня тотожність діянь, а не одиничним продовжуваним злочином, тому у діях обвинуваченого буде мати місце повторність.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, надавши оцінку доказам з точки зору належності, допустимості та достовірності у сукупності з достатністю та взаємозв`язком, правильно визнав доведеним, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, - відноситься до проступків, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, - відносяться до нетяжких злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом першої інстанції враховано, вимоги : ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, спосіб посягання, форму, ступінь вини обвинуваченого, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 , місцевим судом обґрунтовано визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та відшкодування завданої шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Суд апеляційної інстанції вважає, що врахувавши сукупність зазначених обставин, суспільну небезпеку вчиненого злочину, характеристику особи обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього згідно ст. 76 КК України обов`язки.

З огляду на викладене, колегія суддя приходить до висновку, що призначене ОСОБА_8 покарання відповідає вимогам статей 50, 65 КК, принципу індивідуалізації призначеного покарання, є справедливим, необхідним та достатнім для її виправлення й попередження нових злочинів, призначене в межах мінімального строку покарання передбаченого вищевказаним кримінальним законом.

Законних підстав для зміни вироку та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 27 січня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді