Справа № 373/769/23
Номер провадження 1-кс/373/155/23
УХВАЛА

08 травня 2023 року Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю прокурора ОСОБА_2 , власника посвідчення ОСОБА_3 , секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в м. Переяславі клопотання прокурора про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000108 від 03 травня 2023 року,

встановив:

03 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про те, що посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 , яке було надано ОСОБА_3 під час зупинки трактору 03 травня 2023 року близько 10 год. 31 хі. під його керуванням на 63 км.а/д «Бориспіль-Дніпро», містить ознаки підробки.

Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України. Кримінальному провадженню присвоєно № 0000108. В ході дізнання було встановлено, що посвідчення не містить підпису власника, на ньому відсутня голограма та воно має розмиту печатку, що унеможливлює прочитання тексту на ній, що, на думку дізнавача, свідчить про його можливу підробку.

Під час огляду місця події вищезазначене посвідчення було вилучено та постановою дізнавача визнано речовими доказами.

З метою збереження речових доказів, можливості проведення експертизи у органу дізнання виникла необхідність у накладенні арешту на посвідчення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 клопотання підтримала, просила задовольнити з підстав, зазначених в клопотанні.

ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що отримав посвідчення у 2016 році після закінчення навчання у Золотоніському професійному ліцеї за професією тракторист-машиніст. Отримав вже заламіноване посвідчення, тому підпису поставити не міг. З того часу працює трактористом, неодноразово зупинявся працівникам поліції, надавав посвідчення на огляд і ніхто не зазначав, що воно має якісь ознаки підробки. На підтвердження надав оригінал диплома кваліфікованого робітника серії НОМЕР_2 .

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора та ОСОБА_3 , встановлено наступне.

Відповідно до ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Отже, дізнавачем ОСОБА_5 під час проведення огляду місця події 03 травня 2023 року було вилучено посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 від 30 червня 2016 року, про що складено протокол про тимчасове вилучення майна.

04 травня 2023 року (наступний робочий день) прокурор звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

В силу ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 цього Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод захист кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 року) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Вилучення посвідчення обгрунтовано тим, що воно не має підпису особи та галограми і має розмиту печатку, що унеможливлює прочитання тексту на ній.

Разом з тим, відповідно до Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затв. Постановою КМУ від 2 квітня 1994 р. № 217 (в ред. станом на час видачі посвідчення 30 червня 2016 року)(п.п.17-19, 20, 31) та Деякі питання видачі посвідчень тракториста-машиніста, затв. Постановою КМУ від 25 листопада 2009 р. N 1259 (з відп. змінами та доповн.), наявність галограми на посвідченні не була передбачена. Талон попередження, як додаток до посвідчення, станом на час отримання посвідчення ОСОБА_3 також вже не видавався. Заповнене посвідчення покривається ламінатом.

З врахуванням вищезазначеного, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, зважаючи на норми вищевказаних постанов, беручи до уваги освіту та посаду особи, вважаю, що вилучення у ОСОБА_3 посвідчення тракториста-машиніста та накладення арешту на нього є непропорційним втручання у майнові права особи та у його спеціальне право на керування транспортом відповідної категорії, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Вважаю, що орган дізнання може провести перевірку обставин, які мають значення для даного кримінального провадження без накладення арешту на посвідчення.

Разом з тим, посвідчення визнано речовим доказом у справі, що підтверджується постановою дізнавача від 03 травня 2023, яка є чинною. Тому документ необхідно повернути особі під зобов`язання відповідального зберігання, попередивши його про обов`язок належного зберігання речового доказу та обов`язок забезпечувати доступ до посвідчення дізнавачу та/або прокурору для проведення необхідних слідчих дій в рамках даного кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 100, 170-173, 309, 395 КПК України,

ухвалив:

В задоволенні клопотання відмовити.

Передати посвідчення тракториста-машиніста, серія НОМЕР_1 , видане ДІСГ в Черкаській області 30 червня 2016 року, як речовий доказ в даному кримінальному провадженні на відповідальне зберігання ОСОБА_3 , який проживає по АДРЕСА_1 .

Попередити ОСОБА_3 про його обов`язок вжити заходи для забезпечення належного зберігання у посвідчення ознак і якостей, які визначають його значення як речового доказу у даному кримінальному провадженні і які є на ньому, та обов`язок забезпечувати доступ до посвідчення дізнавача та/або прокурора для проведення необхідних слідчих дій в рамках кримінального провадження № 0000108 від 03 травня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя (підпис ОСОБА_1