Справа № 755/7960/18
№ 1-кс/755/2056/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" липня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Нікополь, Дніпропетровської області, українцю, громадянину України, із вищою освітою, розлученому, маючому на утриманні дитину 2014 року (зі слів), офіційно не працюючому, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , учаснику бойових дій, раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003186 від 31.03.2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003186 від 31.03.2018 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_4 , 31.03.2018 року, приблизно о 10 годині 45 хвилин, який перебував в магазині «Ювелірний магазин», що розташований за адресою: м. Київ, пр-т Миру, 2/3, виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, що належить ТОВ «ТД Євросвіт ХХІ», а саме - золотих виробів. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих спонукань, з метою викрадення чужого майна, ОСОБА_4 підійшов до продавця магазину «Ювелірні вироби», замовив дві золоті каблучки, загальною вартістю 39260 гривень 27 копійок, почав роздивлятися їх. Продовжуючи свої злочинні діяння з метою викрадення чужого майна, ОСОБА_4 дістав із власного гаманця грошові кошти у сумі 4000 гривень, які поклав на прилавок, почав рухатись у сторону виходу з магазину та у цей час, продавець магазину почала кричати, щоб останній зупинився, повернув каблучки, за які не розрахувався, але, незважаючи на це та усвідомлюючи, що його дії були викриті, з метою зникнення з місця вчинення злочину, вибіг із території магазину та в подальшому, з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, у зв`язку з чим, завдав матеріального збитку «ТОВ ТД Євросвіт ХХІ» на суму 39260 гривень 27 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), тобто, за ч. 1 ст. 186 КК України.

01 квітня 2018 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, повністю доведена та підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом допиту свідків; протоколом огляду місця події від 31.03.2018 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину; іншими матеріалами кримінального провадження.

02 квітня 2018 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На подальші виклики слідчого для проведення слідчих дій ОСОБА_4 не з`являвся та місце свого знаходження не повідомляв.

05 травня 2018 року слідчим СВ Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві матеріали вказаного кримінального провадження було зупинено, а підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

12 липня 2023 року було затримано ОСОБА_4 , на підставі ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва (справа №755/7960/18) від 27.04.2023 про надання дозволу на затримання з метою приводу ОСОБА_4 , у порядку ч. 1 ст. 191 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою до застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до чотирьох років, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України, а також запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто в межах вказаного кримінального провадження існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, прохав його задовольнити з підстав, викладених у ньому, зазначаючи, що підозрюваному ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак, покладені на нього обов`язки останній не виконав, а тому, його було оголошено у розшук, а кримінальне провадження зупинено. Зокрема, існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування, оскільки обізнаний з майбутньою мірою покарання в разі визнання його винуватим, може впливати на свідків.

Підозрюваний ОСОБА_4 прохав не застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зазначаючи, що на той час, з урахуванням його молодого віку, не в повній мірі усвідомлював всю відповідальність за неявку до слідчого, тому у зв`язку з тим, що необхідно було заробляти гроші, він з 2018 року перебував за межами території України, однак, за цей час, жодного разу не притягувався до будь-якої відповідальності. На даний час, він усвідомлено повернувся до України, щоб захищати від збройної агресії рф, так як є учасником бойових дій. Відразу по поверненню до України, він самостійно прийшов до військкомату для того, щоб захищати Україну. Запевнив, що у випадку незастосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він буде своєчасно з`являтися за викликом до слідчого, а в подальшому, до суду, так як усвідомив всі свої дії.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора та підозрюваного, слідчий суддя приходить до наступного.

Так, відповідно до вимог ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з положеннями ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У частині 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 176 КПК України регламентує, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з тим, відповідно до частини першої ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується, виключно, у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Зокрема, при розгляді даного клопотання слідчий суддя враховує положення п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практику Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, при цьому ризик переховування особи від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити, з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтвердити існування такого ризику.

Враховуючи, що достатніх та обґрунтованих підстав, у клопотанні прокурора не зазначено, слідчий суддя приходить до висновку, що викладені у клопотанні мотиви не можуть служити підставою для обрання відносно підозрюваного ОСОБА_4 найбільш суворого запобіжного заходу - взяття під варту.

З урахуванням всіх обставин, клопотання прокурора щодо застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволенню не підлягає, при цьому, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді особистого зобов`язання (кримінальне правопорушення є нетяжким злочином), який з урахуванням вищезазначених ризиків у кримінальному провадженні, обставин кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного, на даний час забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, одночасно з цим, слідчий суддя вважає за необхідне, згідно з положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 відповідні обов`язки.

За таких обставин, керуючись вимогами ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст. ст. 131, 132, 176-179, 183, 193, 194, 309, 310, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_4 , згідно із ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки: не відлучатися за межі місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання.

Вказані обов`язки покласти на ОСОБА_4 - до 08 вересня 2023 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_4 звільнити з-під варти в залі суду негайно.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: