Провадження № 1-кс/761/7658/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

особи, якій

відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілим від 27.03.2023 у кримінальному провадженні №0000003, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2023,

в с т а н о в и в:

у провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_5 про відмову у визнанні потерпілим від 27.03.2023 у кримінальному провадженні № 0000003, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2023.

У скарзі порушується питання про скасування даної постанови, як невмотивованої та передчасної, оскільки слідчим не наведено правових підстав для відмови у визнанні потерпілим, як такої, що порушує його права та законні інтереси, чим штучно обмежено процесуальні права останнього. У зв`язку з чим, оскаржувана постанова суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, ОСОБА_3 просить суд, визнати дії старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві неправомірними.

ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав скаргу, з мотивів наведених у ній, просив її задовільнити.

Слідчий будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи не прибув.

Заслухавши доводи ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Як убачається зі змісту оскаржуваної постанови слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного управління ДБР, розташованого у м. Києві розглянувши заяву ОСОБА_3 від 15.02.2023 та матеріали кримінального провадження № 0000003 від 06.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, постановив відмовити ОСОБА_3 у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000003 від 06.01.2023.

Слідчий, відмовляючи у задоволенні клопотання, таке своє рішення мотивував, тим, що у заяві про вчинення кримінально правопорушення, так і у самих матеріалах вказаного кримінального провадження, відсутні відомості, яка саме шкода завдана, в чому ця шкода виражається й якими документальними доказами вона підтверджується, крім того, жодних документальних доказів на підтвердження спричинення ОСОБА_3 моральної шкоди заявником слідчому надано не було.

Разом із тим, такі висновки слідчого є помилковими, суперечать завданням Кримінального кодексу України щодо захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, тощо.

Так, зазначені слідчим доводи щодо відмови у визнані потерпілим ОСОБА_3 не є обґрунтованими підставами для відмови у визнанні потерпілим, оскільки у своїй заяві про визнання потерпілим ОСОБА_3 повідомив про заподіяння йому шкоди.

Згідно з ч. 1 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки" діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

ч. 1 ст. 9 КПК України, передбачено, що слідчий зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Тобто, саме слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, в тому числі, встановити чи спростувати вид і розмір шкоди, завдану кримінальним правопорушенням, а не перекладати свій обов`язок на потерпілого.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про визнання ОСОБА_6 потерпілим слідчим фактично позбавлено останнього можливості користуватись більш широкими правами потерпілого у кримінальному провадженні.

За таких обставин, враховуючи наведене вище у сукупності, постанова слідчого про відмову у визнанні потерпілим не ґрунтується на положеннях законодавства України про кримінальну відповідальність, кримінальному процесуальному законодавстві України та суперечить Конституції України.

Положенням ч. 4 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Аналіз наявних у слідчого судді матеріалів скарги свідчить про те, що зазначені вимоги кримінального процесуального закону не були в повній мірі дотримані слідчим при прийнятті рішення про відмову у залученні ОСОБА_3 потерпілим.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного приходить до висновку, що оскаржувана постанова слідчого, підлягає скасуванню.

Що ж стосується прохання порушеного у скарзі перед слідчим суддею щодо визнання дій старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління ДБР, розташованого у м. Києві неправомірними, то в цій частині слід в відмовити у задоволенні скарги, з огляду на те, що слідчий суддя не наділений такими повноваженнями.

Керуючись ст. ст. 38, 40, 55, 93, 110, 303-307 КПК України, суд

у х в а л и в :

Скаргу - задовольнити частково.

Постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 від 27.03.2023 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000003, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, у зв`язку з відсутністю підстав - скасувати.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Проголошення ухвали відбудеться о 21.04.2023 о 08 год.15 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1