УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002963 від 19.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002963 від 19.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002963 від 19.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшла заява ОСОБА_4 про те, що 27.09.2020 громадянин ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб, шахрайським шляхом заволодів трьома земельними ділянками ОСОБА_4 , що за адресою: АДРЕСА_1 , чим завдано останньому значну шкоду.

В ході досудового розслідування було допитано у якості свідка колишнього приватного нотаріуса КМНО ОСОБА_6 , який повідомив, що 27.07.2020 ним було посвідчено договори купівлі-продажу та проведено стандартну процедуру державної реєстрації цих договорів. Для посвідчення договорів приватному нотаріусу було надано оригінали державних актів на право власності на земельну ділянку, витяги з ДЗК, оригінали паспортів, кодів, висновки про експертну грошову оцінку земельних ділянок, на кожну земельну ділянку окремо. Напередодні нотаріального посвідченні даних договорів та проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, індексні номери: 53313179, 53320388, 53320877 від 27.07.2020, на підставі яких проведену реєстрацію права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 8 000 000 000:62:276:0008, 8 000 000 000:62:276:0009, 8 000 000 000:62:276:0010 за гр. ОСОБА_5 , зі приватним нотаріусом ОСОБА_6 за телефоном зв`язувалася ріелтор на ім`я ОСОБА_7 та запитувала, в який день буде зручно посвідчити договори купівлі-продажу вищезазначених земельних ділянок. 27.07.2020 при посвідченні договорів купівлі продажу трьох земельних ділянок: № 250 від 27.07.2020, № 248 від 27.07.2020 були присутні продавець ОСОБА_4 , покупець ОСОБА_5 та ріелтор від покупця жінка на ім`я ОСОБА_7 .

Крім цього свідок ОСОБА_6 зазначив, що до нього неодноразово звертався ОСОБА_5 , для видачі дублікатів договорів купівлі-продажу вищезазначених документів, у зв`язку із втратою їх оригіналів.

Крім того, слідчим було винесено постанову про призначення почеркознавчої експертизи, до проведення якої залучено експертів Київського НДЕКЦ МВС України, об`єктом дослідження якої є оригінали договорів купівлі-продажу земельних ділянок від 27.07.2020 №250, №249, №248.

28.11.2022 постановою слідчого в порядку ст. 98 КПК України земельну ділянку, площею 0,1000 гектара, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 8 000 000 000:62:276:0008, земельну ділянку, площею 0,1000 гектара, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 8 000 000 000:62:276:0009, земельну ділянку, площею 0,1000 гектара, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер: 8 000 000 000:62:276:0010, визнано в якості речових доказів по кримінальному провадженні, так як дані земельні ділянки є матеріальними об`єктами, які містять сліди кримінального правопорушення, а також отриманні у власність внаслідок вчинення протиправних дій.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Так, існують обґрунтовані підстави вважати, що право власності на вказане майно є об`єктом кримінально-протиправного посягання, майно може бути набуте протиправним шляхом, може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

У судове засідання прокурор не з`явився, про дату та час розгляду клопотання повідомлений належним чином. Через канцелярію суду подав заяву, відповідно до якої просив провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав у ньому наведених.

Володілець майна в судове засідання не викликався на підставі приписів частини 2 статті 172 КПК України.

Дослідивши клопотання та додані на його обґрунтування матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002963 від 19.10.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Звернення прокурора з клопотанням, про арешт на вказане майно зумовлено необхідністю збереження речового доказу, оскільки це майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

28.11.2022 постановою слідчого в порядку ст. 98 КПК України земельну ділянку, площею 0,1000 гектара, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бобринецька, 160, кадастровий номер: 8 000 000 000:62:276:0008, земельну ділянку, площею 0,1000 гектара, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бобринецька, 162, кадастровий номер: 8 000 000 000:62:276:0009, земельну ділянку, площею 0,1000 гектара, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бобринецька, 164, кадастровий номер: 8 000 000 000:62:276:0010, визнано в якості речових доказів по кримінальному провадженні, так як дані земельні ділянки є матеріальними об`єктами, які містять сліди кримінального правопорушення, а також отриманні у власність внаслідок вчинення протиправних дій.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При вирішенні клопотання сторони обвинувачення, слідчий суддя враховує, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

За викладених обставин та відповідних норм кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до переконання, що матеріалами клопотання обґрунтовано та в судовому засіданні встановлено необхідність застосування на даній стадії досудового розслідування, такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, з метою уникнення можливості його відчуження, забезпечення збереження речового доказу.

Слідчий суддя також приходить до висновку, що у випадку його незастосування, це може призвести до наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню, а тому це є необхідною умовою досягнення дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи питання про накладення арешту, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Так, приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 170-173, 309, 395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, площею 0,1000 гектара, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бобринецька, 160, кадастровий номер: 8 000 000 000:62:276:0008, земельну ділянку, площею 0,1000 гектара, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бобринецька, 162, кадастровий номер: 8 000 000 000:62:276:0009, земельну ділянку, площею 0,1000 гектара, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Бобринецька, 164, кадастровий номер: 8 000 000 000:62:276:0010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1