233 № 233/855/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2023 року

Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції скарги та заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 25 квітня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.28, ч.1 ст.366 КК України, -

У С Т А Н О В И Л А:

21 лютого 2023 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшло вищевказане кримінальне провадження №0000021 від 25 квітня 2022 року.

Сторона захисту у підготовчому засіданні, в порядку ст.303 КПК України, ініціювала розгляд таких питань:

- скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на дії та незаконне рішення заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 на підставі ч.2 ст.303 КПК України, а саме: визнання постанови заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 про доручення здійснення досудового розслідування прийняту 25.04.2022р. в кримінальному провадженні №0000021 від 25 квітня 2022 року незаконною та доповнення до скарг;

-скарга обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на рішення начальника відділу СУ ГУ Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_9 на підставі ч.2 ст.303 КПК України, а саме: визнання постанови начальника відділу СУ ГУ Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_9 про призначення слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування прийняту 25.04.2022р. в кримінальному провадженні №0000021 від 25 квітня 2022 року незаконною;

-заперечення обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08.02.2023 року (справа №202/11032/22, слідчий суддя ОСОБА_10 ) щодо встановлення строку на ознайомлення з матеріалами досудового розслідування в порядку ч.3 ст.309 КПК України, а саме: визнання незаконною ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_10 від 08 лютого 2023 року (справа №202/11032/22) щодо встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування №0000021 від 25.04.2022р., яка призвела до неможливості реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та порушило право на захист обвинуваченого ОСОБА_7 .

Сторона обвинувачення надала суду письмові заперечення щодо цих скарг з яких вбачається, що відповідно до ч.1 ст.216 КПК України, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування. Відповідно до ч.1 ст.218 КПК України, досудове розслідування здійснюється слідчими того органу досудового розслідування, під юрисдикцію якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про національну поліцію», територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання. Як зазначено у Положенні про слідчі підрозділи Національної поліції України затвердженого Наказом МВС 06.07.2017 за №570, слідчі підрозділи Національної поліції України (далі - слідчі підрозділи) є структурними підрозділами апарату центрального органу управління поліції, її територіальних органів - головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві, територіальних (відокремлених) підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві (далі - територіальні (відокремлені) підрозділи поліції), які згідно з кримінальним процесуальним законодавством є органами досудового розслідування, які забезпечують досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих органів Національної поліції. При цьому, у п.1.2 вказаного Положення визначено, що органами досудового розслідування є: головне слідче управління НП України, слідчі управління головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві, слідчі відділи (відділення) територіальних (відокремлених) підрозділів поліції. Відповідно до п.2 Положення, на органи досудового розслідування, слідчі підрозділи покладається забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих органів Національної поліції, забезпечення відшкодування фізичним і юридичним особам шкоди, заподіяної кримінальними правопорушеннями; виявлення причин і умов, які сприяють учиненню кримінальних правопорушень, і вжиття через відповідні органи заходів щодо їх усунення. Враховуючи аналіз вищевказаних норм законодавства, що у розумінні ч.1 ст.218 КПК України до компетенції СУ ГУ Національної поліції у відповідній області входить здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених на території цієї області. Місцем вчинення кримінального правопорушення є Костянтинівська МТГ яка знаходиться на території Донецької області. Отже, зважаючи на те, що місце вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення знаходиться під юрисдикцією Слідчого управління Головного управління Національної поліції України в Донецькій області, прокурором при винесенні постанов від 25.04.2022 про доручення здійснення досудового розслідування вказаних кримінальних проваджень Слідчому управлінню Головного управління Національної поліції в Донецькій області дотримані всі норми правил підслідності та визначено належний орган досудового розслідування. Що стосується твердження адвоката щодо порушення прокурором ч.7 ст.214 КПК України, то воно є необґрунтованим, з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.214 КПК України, якщо відомості про кримінальне правопорушення внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотримання правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування. Так, в матеріалах кримінального провадження є супровідний лист щодо направлення матеріалів кримінальних проваджень до Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області для організації та здійснення досудового розслідування у відповідності до ч.7 ст.214 КПК України від 25.04.2022 за вихідним №05-144 вих-22. Виходячи з вищевикладеного, матеріали кримінальних проваджень з дотриманням правил підслідності були направлені до визначеного органу досудового розслідування в день коли були зареєстровані. На підставі вищевикладеного відповідно до ч.3 ст.2 КПК України, прокурор у кримінальному провадженні дотримався вимог належної правової процедури при визначенні підслідності.

Під час підготовчого засідання обвинувачений та його захисник підтримали раніше подані письмові скарги і заперечення та просили їх задовольнити.

Прокурор в підготовчому засіданні заперечувала щодо скарг та заперечень сторони захисту посилаючись на раніше подані письмові заперечення, та просила відмовити в задоволенні скарг та заперечень.

З`ясувавши позицію учасників кримінального провадження, колегія суддів більшістю голосів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарг та заперечень сторони захисту на цій стадії кримінального провадження, виходячи з такого.

Положеннями ч.2 ст.303 КПК України, на які посилається захисник при подачі до суду скарг щодо незаконних дій та рішень прокурора, визначено, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора (ніж ті, що зазначені в частині 1 цієї статті) не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Отже, положення ч.2 ст.303 КПК України не містять імперативної вимоги щодо обов`язкового розгляду по суті будь-яких скарг у підготовчому судовому засіданні, а лише вказують на можливість такого розгляду з урахуванням завдань підготовчого провадження, повноважень суду та з дотриманням правил, передбачених статтями 314-318 КПК України (зокрема, на це указує використане законодавцем формулювання «можуть бути предметом розгляду», а не «розглядаються» чи «підлягають розгляду» тощо, а також пряме відсилання до правил статей 314-316 КПК України).

Разом з тим, як передбачають вимоги цієї статті, слідчий суддя та суд при перевірці поданої скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора та при винесенні рішення за результатами розгляду такої скарги не повинен вирішувати питання, що можуть стати предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні.

Згідно із ст.94 КПК України cлідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд зазначає, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі наданого обвинувального акта. При цьому судом у підготовчому судовому засіданні не надається оцінка обставинам кримінального провадження та законності проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень.

Оцінка судом під час підготовчого судового засідання законності проведених у ході досудового розслідування процесуальних дій та прийнятих рішень слідчого (детектива) чи прокурора виключно на підставі доказів, наданих стороною захисту, порушить засаду змагальності, згідно з якою сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів.

У зв`язку із цим, розгляд судом відповідних доводів сторони захисту, наведених у скаргах та запереченнях можливий лише на стадії судового розгляду, під час якого суд, за участю сторін, на підставі дослідження наданих доказів, здійснює розгляд кримінального провадження і ухвалює за наслідками цього судове рішення.

Відповідно до інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику забезпечення права на захист у кримінальному провадженні» від 25 вересня 2015 року, застосування положень, закріплених у ст.87 КПК, під час підготовчого судового засідання є передчасним та суперечить ст. 89 КПК. Статтею 89 КПК передбачено випадки визнання доказів недопустимими: 1) суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення; 2) у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Таким чином, результати аналізу наведених норм свідчать про те, що оцінка доказів на предмет їх допустимості, а отже, і застосування положень, закріплених у ст.87 КПК, не здійснюється до початку судового розгляду.

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Практика Європейського суду з прав людини, наголошує, що вирішення даних обставин, повинно відбуватися під час змагальності сторін у судовому процесі, якими є, як сторона захисту так і обвинувачення, та які мають право надати суду, як докази на підтвердження таких обставин так і можливість надання доказів на їх спростування, що має бути предметом розгляду у кримінальному проваджені.

Викладені у запереченнях на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, а також інших скаргах обставини щодо порушення права на захист; визначення підслідності; щодо вчинення всіх дій та процесуальних рішень під час досудового розслідування в поза процесуальний спосіб та без дотримання належної правової процедури, є предметом судового розгляду в цьому кримінальному провадженні, оскільки передбачають їх вирішення з можливістю заслухати показання осіб, дії яких оскаржуються, і можуть бути об`єктивно вирішені лише після перевірки усіх доказів на їх підтвердження та доказів щодо їх спростування.

Зважаючи на викладене, суд не може виходити за межі предмету розгляду у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдаватися до дослідження обставин кримінального провадження, відповідно розгляд скарг та заперечень сторони захисту, які стосуються змісту судового рішення, процесуальних рішень прокурора, слідчого, підлягають розгляду в ході дослідження матеріалів кримінального провадження на стадії судового розгляду, з наданням сторонами кримінального провадження пояснень та доказів відповідно до принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Відтак скарги та заперечення, подані стороною захисту у підготовчому судовому засіданні, колегія суддів більшістю голосів вважає такими, що подані передчасно, та задоволенню не підлягають.

Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити обвинуваченому та його захиснику право на заявлення відповідних клопотань та скарг, у тому числі і про визнання недопустимості доказів, з підстав порушення прав обвинуваченого на захист при проведенні досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні чи за наявності інших порушень процесуальних норм, під час розгляду кримінального провадження по суті.

Керуючись ст.ст.314-316, 369, 372, 376 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на дії заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 - відмовити.

У задоволенні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на рішення заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_8 - відмовити.

У задоволенні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 на рішення начальника відділу СУ ГУ Національної поліції в Донецькій області ОСОБА_9 - відмовити.

У визнанні незаконною ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_10 від 08 лютого 2023 року (справа №202/11032/22) щодо встановлення строку ознайомлення з матеріалами досудового розслідування №0000021 від 25.04.2022р., яка призвела до неможливості реалізувати своє право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та порушило право на захист обвинуваченого ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складений та оголошений 18.07.2023 року о 09:30год.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3