В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002088 від 29 вересня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, із середньою спеціальною освітою, розлученого, раніше судимого: 16 листопада 2017 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, врахувавши частково не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.02.2011 року, остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 16.02.2022 з Старобанівської ВК № 92 на підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2022 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 8 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

в с т а н о в и в :

25 вересня 2022 року приблизно о 01 год 00 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , побачив у потерпілого ОСОБА_12 , який у той час перебував у нього в гостях, мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy A51 в чохлі чорного кольору та у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, з метою власного протиправного збагачення.

Діючи по заздалегідь розробленому плану, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою ОСОБА_12 попросив у нього мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy А51, в чохлі чорного кольору аргументуючи це тим, що йому нібито необхідно переглянути свої соціальні мережі. Далі, ОСОБА_5 , скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_12 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не повернув вищевказаний мобільний телефон.

В подальшому, 25.09.2022 приблизно о 13 год 01 хв ОСОБА_5 направився до ломбарду «Скарбниця», що розташований за адресою: м. Київ, пр-т Миру 2/3 та заклав мобільний телефон марки Samsung моделі Galaxy A51 в чохлі чорного кольору на суму 4 550 грн.

Будучи допитаним в судовому засіданні, обвинувачен ий ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що 25 вересня 2023 року о 01 год 00 хв, за місцем свого проживання розпивав алкогольні напої разом з ОСОБА_12 , потім вирішив заволодіти його мобільним телефоном. Попросив телефон з метою перевірити свої соцмережі і не повернув, потім здав його до ломбарду. Щиро кається, просить суворо не карати. Телефон викупили спільними коштами з потерпілим. Потерпілий претензій до нього не має.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у тому, що він своїми умисними діями вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (кримінального проступку), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК У країни, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце проживання у м. Київ, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, те, що він є раніше судимим, думку прокурора, особу винуватого, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_5 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Крім того, згідно вироку Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, з урахуванням ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, врахувавши частково не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.02.2011 року, остаточно визначено покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2022, звільнений 16.02.2022 з Старобанівської ВК № 92 умовно-достроково на невідбутий строк покарання 8 місяців.

Відповідно до ч. 4 ст. 81 КК України, у разі вчинення особою, до якої було застосовано умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, протягом невідбутої частини покарання нового кримінального правопорушення суд призначає їй покарання за правилами, передбаченими статтями 71 і 72 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 72 КК України, попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив після постановлення вироку, під час умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, тому остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначати за правилами, передбаченими ст. 71, 72, 81 КК України, а саме до покарання за цим вироком, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року.

Також суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 71, 72, 81 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16 листопада 2017 року за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 21 год 00 хв по 06 год 00 хв залишити без змін.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: договір № 870-22007937 від 25.09.2022, наданий ПТ «АЙ ТІ ЛОМБАРД», який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження; мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy A51», який передано на зберігання потерпілому ОСОБА_12 - залишити у його володінні; чек № 72649 від Київського відділення № 22 ПТ «АЙ ТІ ЛОМБАРД» на суму 5 141 грн 00 коп., який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1