Справа № 727/4179/23
Провадження № 1-кп/727/283/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченого ОСОБА_4

за участю захисника ОСОБА_5

за участю потерпілої ОСОБА_6

за участю представника потерпілої ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження №0003284/ за обвинувальним актом щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вижниця, Вижницького району, Чернівецької області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , із середньою освітою, працевлаштованого у ФОП « ОСОБА_8 », не одруженого, раніше не судимого,-

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Так, 26.10.2022 року, приблизно о 19 год. 40 хв., водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz E 220», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався у темну пору доби в м. Чернівці, Чернівецького району, Чернівецької області, по проспекту Незалежності, що освітлювався міським електроосвітленням, зі сторони вул. Головної в напрямку вул. Небесної Сотні, на швидкості не менше 80,1 км/год, що перевищує допустиму швидкість в межах населеного пункту 50 км/год.

Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, що біля будинку № 109А вказаного проспекту, водій ОСОБА_4 , не врахувавши дорожньої обстановки та неправильно застосувавши прийоми керування транспортним засобом, проявив самовпевненість у виборі швидкості руху керованого ним транспортного засобу, своєчасно не виявив небезпеку для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, а саме пішохода ОСОБА_9 , який переходив проїзну частину дороги в межах пішохідного переходу з права на ліво відносно напрямку руху зазначеного автомобіля, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, в результаті чого допустив наїзд на ОСОБА_9 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно висновків судово-медичної експертизи №795 від 29.11.2022 року та комісійної судово-медичної експертизи №032 від 20.04.2023 року, спричинено смерть.

Вказану дорожньо-транспортну пригоду водій ОСОБА_4 скоїв в результаті порушення та невиконання вимог пункту 12.4 Правил дорожнього руху, що безпосередньо перебуває у причинному зв`язку з наслідками, а також п.п. 1.5, 2.3 (б, д), 18.1, які лише сприяли порушенню вищевказаних Правил, затверджених постановою Кабінету міністрів України за № 1306 від 10.10.2001 року та ведених в дію з 01.01.2002 року, які вимагають від водія:

- п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.;

- п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

- п. 18.1. Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, а самепорушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнав повністю та пояснив, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Дійсно, 26.10.2022 року о 19-40 год. він повертався додому на автомобілі марки «Mercedes-Benz E 220» та перевищив швидкість, оскільки не слідкував в той момент за спідометром. Коли пішохід вийшов на пішохідний перехід, він не встиг загальмувати. Вказав, що знав по суті де на відрізку тієї вулиці знаходиться пішохідний перехід. Він побачив силует пішохода по середині дороги. В той момент машину занесло і відбувся наїзд на пішохода. Після чого він зупинив автомобіль. В потерпілого після отриманих травм стан був схожий на епілепсію, йому щось заважало дихати. Інші люди підходили та намагались надавати допомогу. Приблизно через 15 хв. приїхала поліція і швидка. Потерпілий був при свідомості, однак у нього закатувались очі. Лікарі оцінили його стан, поклали на носилки та відвезли до лікарні. Ствердив, що потім він приходив в лікарню навідувати потерпілого і оплачував йому ліки. Приблизно через два тижні дізнався, що потерпілий помер. Обвинувачений визнав, що наїзд відбувся в межах пішохідного переходу. Алкоголь в той день він не вживав. Зокрема, визнає, що внаслідок його дій загинув потерпілий. Обвинувачений ствердив, що він дуже шкодує про вчинене та просить суд його суворо не карати та реально не позбавляти волі та призначити йому покарання з випробуванням. При призначенні покарання також просив врахувати той факт, що він та його родичі відшкодували потерпілій завдану матеріальну шкоду.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні вказала, що вона вибачила обвинуваченого та в душі ненависті до нього не має. Просила не позбавляти реально обвинуваченого волі, однак просила позбавити його права керуванням транспортним засобом. Матеріальна шкода їй відшкодована. Цивільний позов вона не заявляла.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту, допиту потерпілої ОСОБА_6 та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його, як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, кваліфіковані правильно.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є особою раніше не судимою (т.2 а.с.44), на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває (т.2 а.с.49), за місцем проживання та роботи характеризується позитивно (т.2 а.с.45-47).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

За наведених обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, а саме у вигляді 4 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Разом з тим, враховуючи молодий вік ОСОБА_4 , а також те що він є особою раніше не судимою, свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, а також враховуючи, що завдана матеріальна шкода потерпілій повністю відшкодована та потерпіла вибачила обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає за можливе застосувати до нього вимоги ст.ст.75, 76 КК України і звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

В порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100,124, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання за даною статтею КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити попередню домашній арешт.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

DVD- R диск « Alerus», 4,7 GB з відеоматеріалами, відзнятих із відеореєстратора транспортного засобу маки «Chevrolet Captiva, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно постанови слідчого від 27.10.2022 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню (т.1 а.с. 179) та зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

DVD- R диск з відеоматеріалом відзнятим 26.10.2022 року з нагрудних камер відео спостереження працівників патрульної поліції, який згідно постанови слідчого від 23.11.2022 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню (т.1 а.с. 214) та зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Одяг та взуття загиблого ОСОБА_9 , які згідно постанови слідчого від 01.12.2022 року визнані речовими доказами по кримінальному провадженню (т.1 а.с.117) та згідно розписки від 01.12.2022 року передані на зберігання потерпілій ОСОБА_10 залишити потерпілій ОСОБА_10 , за належністю.

Вилучений під час огляду дорожньо-транспортної пригоди, змив на одному металевому тампоні із поверхні керма автомобіля марки «Mercedes-Benz E 220», реєстраційний номер НОМЕР_1 (т.1 а.с.193), який згідно постанови слідчого від 27.10.2022 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню (т.1 а.с. 185) та зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Автомобіль марки «Mercedes-Benz E 220», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно постанови слідчого від 26.10.2022 року визнаний речовим доказом по кримінальному провадженню (т.1 а.с.58) та згідно квитанції №491 (т.1 а.с.59) переданий на зберігання на спеціальний майданчик зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУНП в Чернівецькій області - повернути ОСОБА_4 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 28 жовтня 2022 року на автомобіль марки «Mercedes-Benz E 220», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить та яким керував ОСОБА_4 .

Паспорт для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_4 , що знаходиться на зберіганні в УДМС України в Чернівецькій області (т.2 а.с.138) повернути ОСОБА_4 , за належністю.

Стягнути з ОСОБА_4 кошти в сумі 6229,74 (шість тисяч двісті двадцять дев`ять) гривень (сімдесят чотири) копійки на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення в ході досудового розслідування судових експертиз.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1