"11" вересня 2023 р. Справа № 363/2282/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження за №0001163 від 09.06.2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

27.03.2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0001163 від 09.06.2020 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України.

Так, згідно ухвали колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 20.02.2023 року - ухвала Вишгородського районного суду Київської області від 20.12.2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 362 КК України повернутий прокурору з підстав невідповідності його вимогам КПК України скасована та призначений новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою суду від 27.03.2023 року по вказаному кримінальному провадженню призначене підготовче судове засідання. Під час якого захисником обвинуваченого, адвокатом ОСОБА_4 було подано скаргу в якій останній просив:

- визнати незаконною постанову від 10.06.2020 року, винесену прокурором ОСОБА_6 про виділення з кримінального провадження за №0000508 від 04.03.2020 року матеріалів досудового розслідування за №0001163 від 09.05.2020 року;

- визнати незаконною бездіяльність слідчого ОСОБА_7 щодо ненадання стороні захисту для ознайомлення матеріалів кримінального провадження за №0000508 від 04.03.2020 року;

Так, в обґрунтування зазначеної скарги, адвокат посилався на те, щов кримінальному провадженні за №0000508 від 04.03.2020 року ОСОБА_5 06.05.2020 року було повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 362 КК України. 10.06.2020 року прокурором винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування, при цьому прокурор посилався на те, що виділення матеріалів стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 362 КПК України в окреме провадження не вплине на повноту досудового розслідування та судового розгляду. Захисник вважає, що зміст цієї постанови не містить належного обґрунтування необхідності виділення матеріалів. Саме виділення здійснене з метою штучних умов обмеження ОСОБА_5 та його захисників доступу до всіх матеріалів провадження за №0000508 від 04.03.2020 року, яке є загальним відносно виділеного. При цьому слідчий та прокурор уникали того, щоб ОСОБА_5 та його захисники ознайомилися з матеріалами провадження за №0000508 від 04.03.2020 року, відмовляли в задоволенні клопотання сторони захисту, посилаючись на те, що це може зашкодити досудовому розслідуванню та сприяти появі ризиків поза процесуального впливу сторони захисту на свідків і інших осіб.

В підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали скаргу в повному обсязі та просила її задовольнити.

Прокурор проти такої скарги категорично заперечував, зазначив, що відповідно до ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржене. Виходячи із даних приписів, постанова прокурора від 10.06.2020 року про виділення матеріалів досудового розслідування за №0000508 від 04.03.2020 року матеріалів досудового розслідування в окреме провадження за №0001163 від 09.05.2020 року не підлягає оскарженню в судовому порядку. Крім того, предметом судового розгляду є обвинувальний акт у кримінальному провадженню за №0001163 від 09.05.2020 року, таким чином сторона захисту, оскаржуючи бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні за №0000508 від 04.03.2020 року, яке не є предметом судового розгляду, просить вийти за межі судового розгляду та за рамки своїх повноважень.

Суд вислухавши учасників судового провадження, дослідивши скаргу, заперечення прокурора та додані до них матеріали, приходить до наступних висновків:

Як вже зазначалось вище, захисником обвинуваченого у підготовчому судовому засіданні подано скаргу, в якій захисник просив зокрема суд визнати незаконною постанову від 10.06.2020 року, винесену прокурором ОСОБА_6 про виділення з кримінального провадження за №0000508 від 04.03.2020 року матеріалів досудового розслідування за №0001163 від 09.05.2020 року.

Згідно оскаржуваної стороною захисту постанови від 09.06.2020 року, прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях,підслідних ТУ ДБР, розташованому у м. Києві прокуратури м. Києва, ОСОБА_6 прийняте рішення, відповідно до вимог ст. 217 КПК України, щодо виділення з кримінального провадження за №0000508 від 04.03.2020 року в окреме провадження матеріали досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, а саме документи в оригіналах та світлокопіях, а також речі, вилучені в ході досудового розслідування, які стосуються ОСОБА_5 , виділеним матеріалам досудового розслідування призначити №0001163. Постанова оскарженню не підлягає.

Відповідно до приписів ст. 217 КПК України - у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором, при цьому частина 6 цієї статті наголошує, що р ішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржене.

Таким чином постанова прокурора ОСОБА_6 про виділення з кримінального провадження за №0000508 від 04.03.2020 року матеріалів досудового розслідування за №0001163 від 09.05.2020 року не підлягає оскарженню в судовому порядку.

Що стосується вимог сторони захисту про визнання незаконною бездіяльність слідчого ОСОБА_7 щодо ненадання стороні захисту для ознайомлення матеріалів кримінального провадження за №0000508 від 04.03.2020 року, судом встановлено наступне:

Так, ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені зокрема і бездіяльність слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - підозрюваним, його захисником.

Частина 2 цієї статті вказує на те, що скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Статтею 304 КПК України визначений строк на подання скарги в тому числі і на бездіяльність слідчого, так скарги на бездіяльність слідчого, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Тобто, з аналізу приписів вказаних статей можливо зробити висновок про те, що законодавець передбачив вичерпний перелік випадків, які утворюють процесуальні підстави відповідно до норм ст. 303 КПК України, для звернення з певною скаргою і, передбачив можливість оскарження не будь-якої бездіяльності слідчого або прокурора, а лише певних її видів, перелік яких та строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом.

Таким чином, зі змісту вказаних статей слідує, що ч. 1 ст. 303 КПК України містить вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені саме під час досудового розслідування, серед яких є і п. 1, яким передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.При цьому цей пункт має певні виключення, а саме така бездіяльність може бути оскаржена підозрюваним, його захисником потягом певного строку.

Слідчий, дізнавач, прокурор дійсно зобов`язані за клопотанням сторони захисту, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню, такий обов`язок випливає зі ст. 221 КПК України.

Крім того відповідно до ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання зокрема обвинувального акта прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. При цьому прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Більш того, зі змісту скарги сторони захисту вбачається, що нею оскаржується бездіяльність слідчого ОСОБА_7 , яка мала місце в рамках кримінального провадження за №0000508 від 04.03.2020 року, яке в свою чергу не є предметом цього судового розгляду і не дає можливості суду вийти за межі своїх повноважень, визначених діючим КПК України.

Таким чином, оскільки оскаржувана стороною захисту бездіяльність слідчого мала місце в рамках іншого кримінального провадження і яка може бути оскаржена під час досудового розслідування підозрюваним, його захисником, протягом встановленого КПК України строку, суд приходить до висновку, що заявлена скарга захисника обвинуваченого в цій частині теж задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 217, 221, 290, 303, 314-315 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Головуюча суддя