Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року

Слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , власника майна ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Подільського районного суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001637 від 03.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням у якому просить накласти арешт на майно шляхом заборони розпорядження та користування мобільним телефоном марки «Apple Iphone 12 Pro», який вилучено 03.08.2023 року під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та належить останньому.

В обґрунтування клопотання зазначив, що у провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0001637 від 03.08.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що 03.08.2023 року приблизно о 15 год. 15 хв. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та іншими невстановленим особами, перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Хорива, 55Б, вчинили хуліганство, тобто грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

Так, 03.08.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України здійснено обшук затриманої особи, в ході якого виявлено та вилучено з поміж іншого мобільний телефон марки «Apple» Iphone 12 pro чорного кольору в чохлі чорного кольору з сім-картою мобільного оператора «Lifecell», який має НОМЕР_1 .

Постановою слідчого від 04.08.2023 року у кримінальному провадженні №0001637 від 03.08.2023 року, вказаний мобільний телефон марки «Аррlе» Iphone 12 Pro, визнано речовим доказом, з огляду на обставини, встановлені під час досудового розслідування може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, вчинення кримінального правопорушення, а саме відомості у смс-повідомленнях у месенджерах, встановлених у мобільному телефоні, можуть вказати на підготовку до вчинення кримінального правопорушення, можуть містити фото та відео файли моменту вчинення кримінального правопорушення та його наслідки.

Слідча ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник власника майна ОСОБА_4 та власник майна ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на мобільний телефон. Пояснили, що судом вже розглядалося питання арешт відповідного телефона, у його арешті відмовлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У органу досудового розслідування виникла необхідність у арешті майна оскільки потрібно перевірити обставини щодо місцезнаходження мобільного телефону під час вчинення злочину та наявності відомостей на мобільному телефоні щодо узгодженості дій при вчиненні злочину, так як мобільний телефон може містити зазначену вище інформацію, тому у кримінальному провадженні зазначений мобільний телефон визнано речовим доказом. Користування зазначеним майном може призвести до приховування, зникнення або втрати такого майна, а у результаті до знищення інформації.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Так, згідно положень ст. 98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України у сторони обвинувачення є всі підстави вважати, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно у вигляді заборони користування та розпорядження ним, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження чи передачі такого майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки вони є речовими доказами у кримінальному провадженні і можуть містити інформацію які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України підставою для накладення арешту є заборона для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Крім цього згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Оцінюючи в сукупності надані стороною кримінального провадження докази, при вирішенні питання про накладення арешту на майно, приймаючи до уваги те, що наявна сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане у клопотанні майно, може бути речовим доказом у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. А тому є всі передбачені ст. 170 КПК України підстави для арешту, в межах даного кримінального провадження, вказаного у клопотанні майна.

При розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя також ураховує, що арешт майна це тимчасовий захід забезпечення кримінального провадження і на даний час у сторони обвинувачення є необхідність встановити і перевірити обставини та відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, провести ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема, перевірити обставини щодо місцезнаходження мобільного телефону під час вчинення кримінального правопорушення та обставин щодо підготовки до вчинення злочину.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, а також може бути виконане завдання, для виконання якого слідча звертається із клопотанням, зважаючи на те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, а тому приходить до висновку, що клопотання слідчої необхідно задовольнити та накласти арешт на вищенаведене майно із забороною його використання та відчуження.

Також слід роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України власник або володілець майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст. ст. 98, 170 - 173, 175 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчої СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001637 від 03.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно: мобільний телефон марки «Apple Iphone 12 Pro», який вилучено 03.08.2023 року під час затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним.

Копію ухвали негайно вручити слідчому та прокурору для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1