1Справа № 335/3382/23 1-кп/335/575/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2023 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого суддіОСОБА_1
за участю секретаря судового засіданняОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.04.2023 за № 0000136, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який здобув середню освіту, непрацевлаштованого, студента першого курсу ДНЗ «Запорізьке вище професійне училище моди і стилю», неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

06.04.2023 приблизно о 15 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту, у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб придбав особливо небезпечну психотропну речовину «PVP».

У подальшому, усвідомлюючи, що згорток містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», ОСОБА_4 поклав його до внутрішньої кишені куртки, де став незаконно зберігати при собі без мети збуту.

06.04.2023 в період часу з 16 години 40 хвилин до 16 години 45 хвилин біля СК «Будівельник», який розташований за адресою: м. Запоріжжя, вул. Волгоградська 30, в ході проведення огляду місця події ОСОБА_4 добровільно видав зіп-пакет з порошком білого кольору, який відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/108-23/5010-НЗПРАП від 12.04.2023, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», обіг якої заборонено, загальна маса якої в перерахунку на основу складає 0,6511 г. «PVP» згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин, і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, віднесено до категорії особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, що кваліфікується як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини без мети збуту.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про визнання винуватості, укладена 19.04.2023 між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю адвоката ОСОБА_5 , у порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно п. 2 вказаної угоди, ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, які викладені у письмовому повідомленні про підозру від 18.04.2023 та у п. 1 угоди, підписанням угоди про визнання винуватості підтверджує факт беззаперечного визнання вини.

Згідно змісту угоди про визнання винуватості, прокурором враховані істотні для кримінального провадження обставини, зокрема, що кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , відноситься до категорії кримінальних проступків і шкода злочином завдана лише державним та суспільним інтересам.

Сторони в угоді погодили покарання ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, зі звільненням останнього від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 (один) рік, та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про заміну місця проживання, роботи або навчання.

Угодою сторін передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала укладену сторонами угоду та просила її затвердити, призначивши обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, суду пояснив, що під час укладення угоди діяв добровільно, розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості судом, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання.

Захисник обвинуваченого повідомила, що угода підписувалася у її присутності, у суворій відповідності з приписами процесуального закону, згода обвинуваченого на укладення угоди про визнання винуватості була добровільною. З огляду на викладене, захисник просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт, укладену сторонами угоду про визнання винуватості, заслухавши думку учасників провадження, суд доходить наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

У підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

Судом також встановлено, що ОСОБА_4 розуміє роз`яснені йому права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, суть обвинувачення.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, та на переконання суду, є необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін провадження та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні склали 956 грн. 00 коп.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 368, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 19.04.2023 між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000136 від 06.04.2023.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання, у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривні 00 копійок.

Речові докази:

- пакет експертної служби № 5721054, до якого упаковано особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, маса якої склала 0,6511 г в перерахунку на основу, який передано до камери схову відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області знищити;

- диск CD-R 60 min 700mb (без серійного номеру), на якому міститься відео з огляду місця події біля буд. 30 по вул. Волгоградській у м. Запоріжжі, який долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000136 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1