Єдиний унікальний номер 333/6260/23
Провадження 1-кс/333/2454/23
УХВАЛА

Іменем України

02 серпня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового зсідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000490 від 27.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

31.07.2023 до суду звернувся прокурор Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000490 від 27.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 27.07.2023 на блок посту НОМЕР_1 АДРЕСА_1 а.д. Запоріжжя-Донецьк військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 начальник групи охорони та патрульно-постової служби другої групи охорони та ППС першої роти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснив попереджувальні постріли в гору та постріли з автоматичної зброї АКМ № НОМЕР_3 по автомобілю марки «Ланос» НОМЕР_4 , під керуванням військовослужбовця військової частини НОМЕР_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який керуючи автомобілем Daewoo Lanos, реєстраційний номер НОМЕР_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку, після чого здійснив наїзд на ногу працівника ВСП, в результаті чого пасажирка гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримала вогнепальне поранення в область попереку та була госпіталізована до медичного закладу.

8 липня 2023 року оперуповноваженим другого оперативного відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) ТУ ДБР у м. Мелітополі було проведено огляд у КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, в ході якого було виявлено та вилучено: предмет, зовні схожий на кулю, який дістали під час проведення операції 28.07.2023 у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

31.07.2023 постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_8 вищевказаний матеріальний об`єкт було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000490 від 27.07.2023, за |ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Прокурор в судове засіданні не з`явився будучи належним чином повідомлений, надав до суду заяву про слухання клопотання за його відсутності.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України (кримінальне провадження №0000490).

В клопотанні прокурора зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні, а саме: протоколом огляду місця події, постановою про визнання речовими доказами та іншими доказами

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 3 ст. 170 КПК встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що майно вилучене 28.07.2023 в ході проведення огляду місця події підпадає під критерії речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 28 липня 2023 року в ході проведення огляду у КНП «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР, а саме на:

- предмет, зовні схожий на кулю, з метою збереження речового доказу, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1