Справа № 308/9759/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28 - ч.1 ст.263 КК України

про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням у якому зазначає, що слідчим управлінням ГУНП в Закарпатській області за процесуального керівництва Закарпатської спеціалізованої прокуратури сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000255 від 07.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , при невстановлених органом досудового розслідування обставинах, місці та часі, однак не пізніше 13:00 год. 03 січня 2023 року, діючи умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки, придбав бойову автоматичну нарізну вогнепальну зброю, а саме два автомати моделі «АК-74», калібру 5,45х39мм, із серійними номерними позначеннями « НОМЕР_1 », 1983 року випуску та « НОМЕР_2 », 1981 року випуску та двадцять чотири боєприпаси бойові проміжні патрони центрального бою калібру 5.45 мм (надалі зброя та боєприпаси), після чого з корисливих мотивів з метою збуту, до 16.06 год. 03 січня 2023 року зберігав вищевказану зброю та боєприпаси у невстановленому органом досудового розслідування місці, а з 16.06 до 16.17 год. 03 січня 2023 року зберігав у транспортному засобі марки «Dacia Duster»з державним номерним знаком НОМЕР_3 .

При цьому, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , який був обізнаний про наявність у ОСОБА_5 зброї та боєприпасів, реалізовуючи їх спільний злочинний умисел, спрямований на збут зброї та боєприпасів, 03 січня 2023 року близько 16:06 годин, за допомогою транспортного засобу марки «Dacia Duster»з державним номерним знаком НОМЕР_3 , здійснив перевезення вищевказаної вогнепальної зброї та боєприпасів до території ТЗОВ «Авто стандарт Україна», розташованому в м. Мукачево по вул.Михайла Трояна.

Надалі, ОСОБА_5 , за дорученням ОСОБА_7 зустрівся з ОСОБА_8 , якого було залучено для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, якому він ( ОСОБА_5 ) за вказівкою ОСОБА_7 повинен був здійснити збут зброї та боєприпасів.

У подальшому, перебуваючи біля вказаного автомобіля за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево вул. Михайла Трояна, ОСОБА_5 , реалізовуючи спільний з ОСОБА_7 умисел на збут зброї та боєприпасів, о 16:17 годин 03 січня 2023 року, умисно, незаконно, без передбаченого законом дозволу, за грошові кошти у сумі 3000 доларів США, збув ОСОБА_8 вищезазначені два автомати моделі «АК-74», калібру 5,45х39мм, із серійними номерними позначеннями « НОМЕР_1 », 1983 року випуску та « НОМЕР_2 », 1981 року випуску, та два магазини до вказаних автоматів, в одному з яких було споряджено двадцять чотири патрони калібру 5.45 мм.

Слідчий вказує що 15.06.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.2 ст.28 - ч.1 ст.263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні, перевезені та збуті вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину) повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 04.01.2023; протоколом добровільної видачі від 03.01.2023; постановою про визнання предметів речовими доказами від 03.01.2023; протоколом про результати контролю за вчиненням злочину відносно ОСОБА_5 від 31.01.2023; протоколом про результати проведення візуального спостереження за особою відносно ОСОБА_5 від 31.01.2023; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль особи відносно ОСОБА_5 від 31.01.2023; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій аудіо-, відео контроль особи відносно ОСОБА_8 від 31.01.2023; висновком експерта № СЕ-19/107-23/190-БЛ від 27.03.2023; висновком експерта №СЕ-19/107-23/189-БЛ від 27.03.2023; висновком експерта № СЕ-19/107-23/191-БЛ від 28.03.2023.

Обгрунтовуючи клопотання про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий зазначає, що органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які підтверджують існування окремих ризиків, передбачених статтею ст. 177 КПК України, а саме того, що ОСОБА_5 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_5 , є тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Так, у ст. 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Також наявні підстави вважати, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідка, який вже встановлений та які будуть встановлені, а також їх родичів з метою дачі, зміни ними показань на його користь, зокрема на ОСОБА_8 .

Крім того, знаходячись на волі, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, зокрема, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 і надалі матиме можливість вчиняти кримінальні правопорушення, зокрема збувати зброю, боєприпаси та вибухові пристрої іншим особам.

Слідчий вказує, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а також просить врахувати реакцію суспільства та соціальні наслідки правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 враховуючи спосіб вчинення злочину, знаряддя час та місце його вчинення.

А тому на підставі вищенаведеного слідчий просить задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що клопотання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з матеріалами клопотання, вручено підозрюваному та його захиснику вчасно.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив таке задовольнити, враховуючи те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28 - ч.1 ст.263 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, та наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, а інші більш м`які запобіжні заходи з вищезазначених причин не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання, зазначивши, що зазначені ризики нічим не доведені і ґрунтуються на припущеннях. Його підзахисний не має наміру вчиняти жодної із зазначених дій. Просив обрати відносно ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника та пояснив, що вину у інкримінованому йому злочині не визнає, зброю не збував. Зобов`язується сприяти слідству, не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заслухавши думку прокурора, який підтримав внесене клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та позицію його захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованість підозри містить у собі два аспекти. Перший стосується питання права: підозра має стосуватися правопорушення, передбаченого законом. Другий питання факту: мають бути доведені обставини, які за розумного та неупередженого тлумачення викликають підозру щодо причетності певної особи до певного кримінального правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції».

За визначенням ЄСПЛ "обгрунтована підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин" (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

Зокрема, згідно з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених матеріалах кримінального провадження, дає підстави вважати повідомлену ОСОБА_5 підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28 - ч.1 ст.263 КК України обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Зокрема, відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Сполучного Королівства» (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України взяття під варту як запобіжний захід може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п"ять років.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28 - ч.1 ст.263 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Під час обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 слідчий суддя враховує вимоги ст. ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також положення викладені у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі Лабита проти Італії від 06.04.2000 року, згідно якого тримання підозрюваного під вартою на початку розслідування може бути обгрунтовано лише показаннями свідків, а також рішення Європейського суду з прав людини у справі Фераро- Бараво проти Італії від 14.03.1984 року, в якому зазначено що затримання і тримання під вартою особи під вартою, безумовно, допустимі не тільки у випадках доведеності факту вчинення злочину і його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягнення мети якого служить тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, дані, що характеризують підозрюваного.

Зазначені обставини в своїй сукупності, на думку слідчого судді, дають підстави вважати, що, перебуваючи на волі, ОСОБА_5 з метою уникнення від кримінальної відповідальності, буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Приймаючи до уваги вищенаведене та фактичні обставини справи, слідчий суддя враховуючи обгрунтованість підозри, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінального правопорушення, встановлені ризики, оцінені в сукупності з даними про особу підозрюваного, вважає, що матеріали внесеного клопотання містять достатньо обставин, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що внесене слідчим клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам закону та підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених цим Кодексом, становить - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 214720,00 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять грн. 00 коп.) грн., оскільки, на думку слідчого судді саме такий розмір буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави, на ОСОБА_5 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час; не відлучатися із с. Лавки Мукачівського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Також роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мукачево, Закарпатської області, громадянина України, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.28 - ч.1 ст.263 КК України - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою по 12 серпня 2023 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України 214720,00 грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять грн. 00 коп.) грн.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 покласти наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу, кожного разу у визначений ними час;

-не відлучатися із с. Лавки Мукачівського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1