УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 4361, ч. 1 ст. 4362 КК України, у кримінальному провадженні №0000729 від 03.06.2022 року,-

встановив:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 4361, ч. 1 ст. 4362 у кримінальному провадженні, внесеному 03.06.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000729.

В обґрунтування поданого клопотання слідчим 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_7 зазначається таке.

Так, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000729 від 03.06.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-1 та ч. 1 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 будучи проросійсько-налаштованою особою, підтримуючи агресивну політику російської федерації, маючи єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену мету та єдиний умисел, направлений на схиляння інших людей до своєї проросійської позиції, перебуваючи у невстановленому місці, з використанням невстановлених технічних засобів 08.04.2023, опублікував на своєму каналі «ОСОБА_8 » безкоштовного відеохостингу «YouTube» відеозапис під назвою: ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_3 » та загальною тривалістю 24 хв. 33 сек.,який на момент складання повідомлення про підозру переглянуло 28 798 осіб та 3,8 тис. з них поставило вподобання

Такими своїми діями ОСОБА_9 лександр ОСОБА_10 , розповсюдив матеріали із закликами до насильницької зміни державної влади,тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 109 КК України.

Крім того, будучи радикально налаштованим до діючої влади в Україні та держави у цілому, сповідуючи проросійські настрої,громадянин України ОСОБА_4 , перебуваючи у невстановленому місці, з використанням невстановлених технічних засобів ОСОБА_4 , діючи умисно, бажаючи довести до невизначеного кола осіб свої погляди, спрямовані на популяризацію комуністичного режиму, усвідомлюючи, що відеохостинг «YouTubе» є засобом масової інформації та відвідується необмеженим колом осіб, зокрема громадянами України, 23.02.2023 опублікував на своєму каналі «ІНФОРМАЦІЯ_5 » відеозапис під назвою: « ІНФОРМАЦІЯ_6 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_7 та загальною тривалістю 16 хв. 02 сек., який на момент складання повідомлення про підозру переглянуло 22 019 осіб та 3,2 тис. з них поставило вподобання.

У подальшому, ОСОБА_4 продовжуючи свою злочину діяльність, діючи умисно, бажаючи довести до невизначеного кола осіб свої погляди, спрямовані на популяризацію комуністичного режиму, усвідомлюючи, що відеохостинг «YouTubе» є засобом масової інформації та відвідується необмеженим колом осіб, перебуваючи у невстановленому місці, з використанням невстановлених технічних засобів ІНФОРМАЦІЯ_8 , опублікував на своєму каналі «ІНФОРМАЦІЯ_5 » відеозапис під назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_2 » за посиланням: «ІНФОРМАЦІЯ_3 » та загальною тривалістю 24 хв. 33 сек.

У вищевказаному відеозаписі ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних суспільно-небезпечних наслідків, з політичних та ідеологічних мотивів, на 09 хв. 50 сек. вказаного відеозапису продемонстрував кокарду (знак розрізнення) РСЧА (Червона армія - офіційне найменування Сухопутних військ і ВПС, які разом із ВМФ, Прикордонними військами, Військами внутрішньої охорони республіки і Державною конвойною вартою входили до складу Збройних Сил РРФСР/СРСР з 15 (28) січня 1918 року по 25 лютого 1946 року), яка має форму червоної п`ятикутної зірки в центрі якої розміщено перехрещений серп та молот та яка є символікою комуністичного режиму.

Зміст вищевказаного відеозапису став доступним для загального ознайомлення усіх користувачів відеохостингу «YouTubе», який є засобом масової інформації.

Такими своїми діями, ОСОБА_4 поширив символіку комуністичного режиму, з використанням засобів масової інформації, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 436-1 КК України.

Крім того, 26.06.2022 ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисних дій, спрямованих на виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році, перебуваючи у невстановленому досудовому розслідуванні місці, використовуючи власну сторінку у соціальній мережі «Instagram» під назвою « ОСОБА_11 » за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_9 » під`єднався до прямого ефіру у соціальній мережі «Instagram», який проводився користувачем під назвою « ОСОБА_12 » за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_10 », де висловився фразами наступного змісту: «… мы же я говорю, есть раша фидерейшен корпорации у нас тут Украина - это тоже корпорация, две корпорации столкнулись между собой, зная… что там некоторые назвались избранными, управляют и все это сценарий» та «Я враг, потому что я за мир, я ж не обсасываю темы, которые можно брать и обсасывать что в Киев прилетела ракета»; «Извините меня, ракета, которая стоит миллионы, она управляется, она управляемая, у нее точность то миллиметра, как она могла ебануть сука в дом, это же спецом куда направить, показать чтоб вы не остывали чтоб вам нагревать постоянно вот эти вот страсти, вы орали друг на друга, указать носом стадо куда прилетело откуда с рашки» у яких містяться висловлювання у формі виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році.

Після цього, відеозапис зазначеного прямого ефіру із вказаними висловлюваннями ОСОБА_4 був поширений користувачем « ОСОБА_12 » в соціальній мережі «Instagram»та став доступний для загального ознайомлення усіх її користувачів, у тому числі тих, які відвідували особисту сторінку ОСОБА_4 « ОСОБА_11 » та сторінку « ОСОБА_12 ».

Такими своїми діями ОСОБА_4 вчинив виправдовування збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.436-2 КК України.

18.07.2023 злочинна діяльність ОСОБА_4 припинена співробітниками СБУ, його затримано відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Того ж дня, ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-1 та ч. 1

ст. 436-2 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив про достатність даних, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому діяння, що підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме:протоколом огляду від 20.10.2022, в ході якого у всесвітній мережі Інтернет виявлено відеозапис, на якому ОСОБА_4 виправдовував, визнавав правомірною та заперечував збройну агресію рф проти України; протоколом від 25.10.2022, в ході якого у всесвітній мережі Інтернет виявлено відеозапис, на якому ОСОБА_4 виправдовував, визнавав правомірною та заперечував збройну агресію рф проти України; висновком експерта № 172-Е від 18.04.2023 за результатами проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи мовлення відповідно до якого у вищевказаних відеозаписах містяться висловлювання, які містять виправдовування, визнання правомірною та заперечення збройної агресії рф проти України; протоколом огляду від 26.04.2023, в ході якого у всесвітній мережі Інтернет виявлено відеозапис, на якому ОСОБА_4 поширював символіку комуністичного режиму; висновоком експерта № 15089/23-55 від 11.05.2023 за результатами проведення судової мистецтвознавчої експертизи відповідно до якого у вищевказаному відеозаписі містяться зображення символіки комуністичного режиму; протоколом огляду від 26.04.2023, в ході якого у всесвітній мережі Інтернет виявлено відеозапис, на якому ОСОБА_4 розповсюджує матеріали із публічними закликами до насильницької зміни державної влади. протоколом огляду від 01.05.2023, в ході якого у всесвітній мережі Інтернет виявлено відеозапис, на якому ОСОБА_4 виправдовує збройну агресію рф проти України; висновком експерта № 1182 від 23.06.2023 за результатами проведення судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення відповідно до якого у вищевказаних відеозаписах містяться публічні заклики до насильницької зміни державної влади та висловлювання у формі виправдовування збройної агресії рф проти України; протоколом огляду від 13.07.2023, в ході якого у всесвітній мережі Інтернет виявлено відеозапис, на якому ОСОБА_4 поширював символіку комуністичного режиму; висновоком експерта № 20571/23-55 від 17.07.2023 за результатами проведення судової мистецтвознавчої експертизи відповідно до якого у вищевказаному відеозаписі містяться зображення символіки комуністичного режиму; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 18.07.2023, який повідомив про можливе переховування ОСОБА_4 від правоохоронних органів; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 18.07.2023, який вказав про місце перебування ОСОБА_4 та надав коротку його характеристику; протоколлм допиту свідка ОСОБА_15 від 18.07.2023, який повідомив про можливе переховування ОСОБА_4 від правоохоронних органів; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 18.07.2023, яка повідомила про його насильницькі дії щодо інших осіб та зв`язки із колаборантом ОСОБА_17 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 18.07.2023, яка повідомила про те, що ОСОБА_4 є агресивною, неконтрольованою, нав`язливою, невихованою людиною ;протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 18.07.2023, яка повідомила про його насильницькі дії щодо інших осіб; протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 18.07.2023, яка повідомила про місце реєстрації ОСОБА_4 та надала коротку його характеристику; протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 18.07.2023, який повідомив про колишню діяльність ОСОБА_4 та про його неодноразові адміністративні правопорушення, іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Крім того, слідчий звертає увагу слідчого судді на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане слідчим клопотання та просив задовольнити його у повному обсязі, зазначивши про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначених у ст. 177 КПК України, тому ОСОБА_4 , необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, що зумовлено виконанням передбаченого ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження. Крім того, прокурор зазначив, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, а тому існує необхідність у застосуванні вказаного заходу забезпечення.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що незаконних дій не вчиняв, до розслідування кримінального провадження не має ніякого відношення, щодо клопотання прокурора поклався на розсуд суду. Крім того, підозрюваний під час розгляду повідомив про те, що під-час затримання, працівники СБУ перевищуючи повноваження застосовували силу до останнього.

Захисник ОСОБА_5 у судовому заперечував проти задоволення вказаного клопотання слідчого та зазначив, що підозра пред`явлена ОСОБА_4 є необґрунтованою, яка побудована тільки на припущеннях, а стороною обвинувачення не доведено наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також, захисник просив суд призначити медичний огляд підозрюваному, оскільки останньому під-час затримання працівниками правоохоронних органів нанесено тілесні ушкодження.

Заслухавши позиції прокурора, підозрюваного, його захисника дослідивши наявні у матеріалах клопотання докази, слідчий суддя приходить до такого висновку.

У судовому засіданні встановлено, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000729 від 03.06.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-1 та ч. 1 ст. 436-2 КК України.

18.07.2023 злочинна діяльність ОСОБА_4 припинена співробітниками СБУ, його затримано відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Того ж дня, ОСОБА_4 повідомлено про підозру, у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-1 та ч. 1

ст. 436-2 КК України.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

У відповідності до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві, а отже в оцінці цього питання кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням сталої практики ЄСПЛ, про що прямо вказує ч. 5 ст. 9 КПК України.

Так, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою ЄСПЛ розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що необхідні для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення особі обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав осіб.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

З урахуванням письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 4361, ч. 1 ст. 4362, не може вважатись не обґрунтованою, а докази, надані органом досудового розслідування, є, на даний час, досить вагомими, щоб свідчити про причетність ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження останній не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно нього запобіжного заходу.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованого злочину і правильності кваліфікації його дій є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

У п. 30 рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland), заява №49684/99, від 27.09.2001, Європейський Суд з прав людини зазначив: «…Незважаючи на те, що п. 1 ст. 6 Конвенції прав людини зобов`язує суди мотивувати свої рішення, його не можна тлумачити, як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент…».

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Суд оцінює наявність ризику можливості переховування підозрюваного, як цілком ймовірний, з огляду на додані до клопотання слідчого матеріали, при цьому враховуючи також тяжкість можливого покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати його до вчинення спроби ухилитися. Ризик переховування від правосуддя обумовлюється можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років.

У контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Враховуючи вищевикладене, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя, приходить до висновку про доведеність слідчим у клопотанні ризику можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах провадження відсутні.

Крім того, існує ризик того, що підозрюваний в змозі знищити, спотворити чи сховати будь-яку з речей та документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки на даний час не встановлені всі вказані обставини, досудове розслідування триває, в ході якого проводяться слідчі дії, направлені в тому числі на відшукання слідів та можливих знарядь вчинення злочину.

Встановлюючи ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить із передбаченої КПК України процедури отримання, зокрема, свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

Тобто, ризик незаконного впливу існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Слідчий суддя враховує, що покази свідків у вказаному кримінальному провадженні мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_4 , як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю, в тому числі і дистанційно, через інших осіб, впливати на свідків у кримінальному провадженні з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Не доведено прокурором наявність таких ризиків, як вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню іншим шляхом, оскільки, на думку слідчого судді, такі ризики є сумнівними та розцінюються як домисел на даній стадії кримінального провадження, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями з боку сторони обвинувачення.

При цьому, слідчий суддя враховує те, що здійснюються заходи до встановлення всіх обставин кримінального правопорушення та осіб, які можуть бути причетні до вказаного кримінального провадження, досудове слідство триває.

Слідчий суддя зазначає, що кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин, з урахуванням характеру вчиненого кримінального правопорушення та особи підозрюваного, який може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що повністю підтверджується матеріалами кримінального провадження, а тому слідчий суддя вважає що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків та надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Характеризуючі дані підозрюваного ОСОБА_4 , у тому числі наявність постійного місця проживання, відсутність судимостей, не переважають можливих ризиків неправомірної його поведінки.

Слідчий суддя вважає доведеним прокурором те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання, застава, особиста порука чи домашній арешт не є достатніми для гарантування поведінки підозрюваного, виходячи із встановлених судом ризиків та тяжкості кримінального правопорушення.

Також, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, а саме щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Між тим, враховуючи обсяг підозри у вчиненні злочину, з огляду на високий ступінь встановлених ризиків, застосування застави у даному випадку також не зможе забезпечити ефективного уникнення встановлених ризиків, у зв`язку з чим застава не застосовується.

Слідчий суддя також враховує практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім того, в судовому засіданні підозрюваним та захисниками було зазначено, щодо наявності у останнього тілесних ушкоджень заподіяних працівниками правоохоронних органів під час затримання.

Так. відповідно до ст. 49 Конституції України кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування, в тому числі і особи, які тримаються під вартою. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм, в тому числі і в державних установах Міністерства юстиції, якими є слідчі ізолятори, в яких створюються умови для ефективного доступного для ув`язнених медичного обслуговування. Отже, за необхідності медична допомога надається підозрюваним, обвинуваченим в умовах слідчого ізолятора.

Враховуючи викладене, суд, вважає за необхідне зобов`язати керівника установи попереднього ув`язнення де утримується підозрюваний невідкладно забезпечити проведення повного медичного обстеження підозрюваному ОСОБА_4 з метою встановлення наявності у останнього захворювань або тілесних ушкоджень, та, у разі встановлення діагнозу, вжити заходів з метою забезпечення відповідного рівня лікування.

Окрім того, слідчий суддя вважає за необхідне на підставі ч. 6 ст. 206 КПК України, доручити компетентному органу досудового розслідування - Державному бюро розслідувань відповідно до вимог та в порядку ст. 214 КПК України провести розслідування фактів повідомлених під час судового засідання захисником та підозрюваним ОСОБА_4 , щодо нанесення тілесних ушкоджень під час затримання останнього 18.07.2023 року.

З урахуванням викладеного та вимог частин 3 та 5 статті 115 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити та строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 визначити в межах строку досудового розслідування до 15 вересня 2023 року.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 177, 178, 180, 183, 193, 194, 196, 197, 202, 206, 372, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою встановити в межах терміну досудового розслідування, тобто до 15 вересня 2023 року включно.

На підставі ч. 6 ст. 206 КПК України, зобов`язати уповноважену особу органу досудового розслідування - Державного бюро розслідувань відповідно до вимог та в порядку ст. 214 КПК України провести розслідування фактів, повідомлених під час судового засідання ОСОБА_4 щодо його побиття при затриманні 18.07.2023 року співробітниками СБУ.

Зобов`язати Керівника ДУ «Київський слідчий ізолятор» та начальника філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» в м. Києві та Київській області невідкладно забезпечити проведення повного медичного обстеження підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою встановлення наявності у останнього захворювань та тілесних ушкоджень, а у разі встановлення діагнозу, вжити заходів з метою забезпечення відповідного рівня лікування.

Про результати виконання ухвали негайно повідомити суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1