Ухвала

Іменем України

31 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 621/2376/22

провадження № 51-3862 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційні скарги засудженої ОСОБА_4 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 17 січня 2023 року щодо неї.

Суть питання та встановлені судом обставини

За вироком Зміївського районного суду Харківської області від 17 січня 2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06 квітня 2023 року зазначений вирок місцевого суду залишено без зміни.

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01 серпня 2023 року засудженій ОСОБА_4 відмовлено

у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 17 січня 2023 року щодо неї на підставі

п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

На адресу Верховного Суду 28 серпня 2023 року та 30 серпня 2023 року надійшли дві нові скарги засудженої ОСОБА_4 , датовані і підписані нею 17 серпня 2023 року, які за своїм змістом є касаційними скаргами, на вирок суду першої інстанції від 17 січня 2023 року щодо неї,

Як убачається з їх змісту, доводи засудженої, є аналогічними до тих, що були викладені у попередній її скарзі. Так, ОСОБА_4 , як і минулого разу, не погоджується

з оскарженим вироком та просить його змінити в частині призначеного їй покарання шляхом його пом`якшення, застосувавши до неї положення ст. 69 КК України.

Мотиви Суду

Перевіривши доводи, наведені в касаційних скаргах, суд дійшов висновку,

що у відкритті провадження слід відмовити, з огляду на таке.

Зі змісту положень статей 424, 425 КПК України вбачається, що процесуальним законом не передбачено можливості багаторазового оскарження в касаційному порядку особою судових рішень, які вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою цієї особи.

Конституційний Суд України Рішенням № 8-рп/2010 від 11 березня 2010 року встановив, що визначення в положенні п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України як однієї

з основних засад судочинства «забезпечення … касаційного оскарження рішення суду» у системному зв`язку з положеннями ч. 1 ст. 8, ст. 125 Основного Закону означає лише одноразове касаційне оскарження та перегляд рішення суду.

Як видно з матеріалів провадження, за касаційною скаргою засудженої

ОСОБА_4 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 17 січня 2023 року щодо неї прийнято рішення про відмову у відкритті касаційного провадження

на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, зважаючи на те, що з касаційної скарги

та наданих копій судових рішень убачалося, що підстав для задоволення скарги немає. Таким чином, вказане судове рішення суду першої інстанції вже було предметом касаційного оскарження.

Оскільки Верховний Суд вже приймав рішення за результатами розгляду касаційної скарги засудженої ОСОБА_4 , колегія суддів дійшла висновку, що нею вже було реалізовано своє право на оскарження зазначеного вироку місцевого суду від 17 січня 2023 року, а тому він не може бути предметом касаційного перегляду знову.

Враховуючи те, що оскаржуване судове рішення не може бути вдруге предметом розгляду суду касаційної інстанції з тих самих підстав, а також те, що по суті розгляду первинної скарги винесено вмотивоване рішення, Суд вважає, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами засудженої слід відмовити.

З цих підстав Суд постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами засудженої ОСОБА_4 на вирок Зміївського районного суду Харківської області від 17 січня 2023 року щодо неї.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_5 ОСОБА_3