Номер провадження: 11-сс/813/1274/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 14.07.2023, якою в межах к/п № 0000285 від 12.07.2023 стосовно:

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вулканешти, респ. Молдова, із неповною середньою освітою, інваліда 2-ої групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.09.2023, без визначення розміру застави,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п № 0000285 від 12.07.2023 було задоволено клопотання ст. слідчого-криміналіста СВ УСБУ в Одеській обл. ОСОБА_10 та застосовано відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, в межах строку досудового розслідування, до 10.09.2023, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Також, зобов`язано уповноважених осіб міністерства юстиції України філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України в Одеської обл.» надати належну медичну допомогу підозрюваному ОСОБА_8 та повідомити суд про стан його здоров`я і про надання йому медичної допомоги.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України та органом досудового розслідування була доведена наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може вдатись до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків в зазначеному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Окрім того, слідчий суддя враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, а також обставини вчинення злочину, вважав за необхідне не визначати розмір застави.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 не погодився з оскаржуваною ухвалою слідчого судді, з огляду на наступне:

- слідчим суддею не враховано того, що прокурором жодним чином не доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, натомість ОСОБА_8 є інвалідом 2-ої групи, потребує постійного медичного догляду, речові докази вже вилучені та перебувають на зберіганні у слідчого, свідки в зазначеному кримінальному провадженні вже допитані та дали пояснення щодо факту їх участі в якості понятих при проведені слідчих дій;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що на теперішній час проведено лише експрес-тест вилученої речовини та не визначено наявність та кількісний вміст наркотичного засобу, що не може бути покладено в основу підозри;

- слідчий суддя взагалі не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 13.07.2023 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України (а.с. 58-62), а санкція зазначеної статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 12 років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, а саме в тому, що він 12.07.2023 при невстановлених слідством обставинах у невстановлені час і місці, маючи умисел на незаконне переміщення через митний кордон України раніше придбаного за невстановлених розслідуванням обставин особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу в великих розмірах масою брутто 1200 г. та психотропної речовини - амфетаміну в особливо великих розмірах масою брутто 1000 г., з приховуванням від митного контролю, загорнув їх в 9 поліетиленових пакетів, які в подальшому помістив під обшивку задньої лівої двері свого автомобілю марки «Opel Astra», 1995 р.в., держ.номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , з метою приховування від митного контролю та ускладнення виявлення заборонених речовин службовими собаками та посадовими особами правоохоронних органів України.

В подальшому, ОСОБА_8 , продовжуючи свою злочинну діяльність та переслідуючи мету контрабанди особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу в великих розмірах та психотропної речовини - амфетаміну в особливо великих розмірах, з с. Виноградівка, Арцизької територіальної громади, Болградського району, Одеської обл. до м. Вулканешти (респ. Молдова), 12.07.2023 о 13:20 год., маючи при собі попередньо прихований особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс в великих розмірах масою брутто 1200 г. та психотропну речовину - амфетамін в особливо великих розмірах масою брутто 1000 г., перебуваючи за кермом вищезазначеного автомобіля марки «Opel Astra», прибув до пункту пропуску Виноградівка/Вулкакеншти, митного поста Ізмаїл, відділу митного оформлення №2 Одеської митниці на виїзд з України та для проходження митного оформлення свідомо обрав спрощений митний режим "зелений коридор", тим самим заявивши про відсутність у нього товарів, які під час переміщення через митний кордон України громадянами підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, а також на переміщення яких через митний кордон України встановлено заборони або обмеження.

Після цього, 12.07.2023, приблизно після 13:20 год., ОСОБА_8 , реалізовуючи злочинний умисел, будучи обізнаним із порядком перетину митного кордону України, маючи при собі особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс в великих розмірах та психотропну речовину - амфетамін в особливо великих розмірах, який підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та обіг яких на території України заборонений та обмежений, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків в вигляді порушення встановленого порядку переміщення наркотичних засобів та психотропних речовин через митний кордон України, не заявив про наявність у нього наркотичних засобів та психотропних речовин, не пред`явив їх до митного огляду та умисно не повідомив будь-який правоохоронний орган про їх наявність у нього.

В подальшому, під час спільного митно-прикордонного контролю з залученням службової собаки «Амель» ДПС України та кінологічної команди Одеської митниці з залученням службової собаки «Боцман», в задній лівій двері вищезазначеного автомобілю марки «Opel Astra», яким керував ОСОБА_11 , а саме під обшивкою задньої лівої двері було виявлено поліетиленові пакунки з харчової плівки, всередині яких знаходилась подрібнена речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору з характерним запахом, яка за зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб канабіс (марихуана) вагою брутто 1200 гр., а також пакунок з порошком білого кольору вагою брутто 1000 гр., загальною кількістю всього виявлено 9 таких пакунків.

За результатом проведення експрес тесту наркотичних речовин «NARK II», який дав позитивний результат, встановлено, що в одному пакунку, вагою 1000 г. знаходиться психотропна речовина «амфетамін» та в інших 8 пакунках, вагою 1200 г. знаходиться наркотична речовина канабіс.

В наслідок чого було складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу та протокол про порушення митних правил.

Так, ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення умислу, направленого на контрабанду наркотичного засобу та психотропної речовини з території України на територію Республіки Молдова до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки 12.07.2023 орієнтовно після о 13:20 год. на території пункту пропуску Виноградівка/Вулкакеншти, митного поста Ізмаїл, відділу митного оформлення № 2 Одеської митниці, під час здійснення митно-прикордонного контролю транспортного засобу та речей ОСОБА_8 в задній лівій двері вказаного легкового автомобілю марки «Opel Astra», під обшивкою задньої лівої двері було виявлено поліетиленові пакунки з харчової плівки, всередині яких знаходилась подрібнена речовина рослинного походження сіро-зеленого кольору з характерним запахом, яка за зовнішніми ознаками схожа на наркотичний засіб канабіс (марихуана) вагою брутто 1200 г., а також пакунок з порошком білого кольору вагою брутто 1000 г., загальною кількістю всього виявлено 9 таких пакунків, які він намагався незаконно перемістити через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження, зокрема: повідомленням ГВ ЗНД в Одеській області про виявлення ознак кримінального правопорушення (а.с. 14-16); протоколом огляду місця події від 12.07.2023 (а.с. 21-26); протоколами допиту свідка ОСОБА_12 від 13.07.2023 (а.с. 27-30); протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 13.07.2023 (а.с. 31-34); протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 13.07.2023 (а.с. 35-39); протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 13.07.2023 (а.с. 40-44); протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 13.07.2023 (а.с. 45-49) та іншими матеріалами в їх сукупності.

Разом із цим, апеляційний суд зауважує на тому, що проведення експрес тесту первинний етап для визначення походження речовини, що в подальшому потребує призначення відповідних експертних досліджень. Також, прокурором під час апеляційного розгляду скарги зазначено, що по кримінальному провадженню призначено ряд експертних досліджень вилучених засобів, по отриманню висновків яких, органом досудового розслідування буде надані наявні дані щодо остаточної кваліфікації дій підозрюваного.

Окрім того, колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, в даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_8 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків в зазначеному кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тим, що: останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, відповідальність за який передбачена лише у виді позбавлення волі з конфіскацією майна; є громадянином Республіки Молдови; не працевлаштований; відсутнє місце реєстрації на території України.

Окрім того, колегія суддів зауважує на тому, що досудове розслідування зазначеного кримінального провадження лише розпочалось та свідки в даному кримінальному провадженні підлягають подальшому безпосередньому допиту судом під час розгляду кримінального провадження по суті, а тому існують підстави вважати, що в зазначеному кримінальному провадженні існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апеляційний суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», оскільки злочин, в якому підозрюється ОСОБА_8 пов`язаний із незаконним обігом наркотиків, які в свою чергу мають негативний вплив на осіб, які вживають зазначені наркотичні засоби, що в подальшому тягне за собою систематичність такого вживання та подальші непоправні наслідки, які можуть статись із особами, які вживають такі засоби.

Водночас, колегія суддів враховує твердження захисника, що підозрюваний ОСОБА_8 є інвалідом 2-ої групи, проте зауважує на тому, що будь-яких доказів, які б свідчили про критичний стан підозрюваного та вказували на обставини, які відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України виключають можливість застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційним судом не встановлено.

Разом із цим, апеляційний суд вважає безпідставними посилання сторони захисту щодо не визначення розміру застави підозрюваному та звертає увагу на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Враховуючи той факт, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді щодо необхідності не визначати розмір застави.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на відмінну від інших біль м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 14.07.2023, якою стосовно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 305 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10.09.2023, без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4