Справа № 559/1142/23
Провадження № 1-кп/559/142/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Дубно обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000208 від 03.04.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

Судовим слідством встановлено, що ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, належних висновків для себе не зробив та вчинив систематичне домашнє насильство відносно ОСОБА_5 , з якою він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Так, 24.03.2023 близько 16 год. 00 хв., реалізуючи кримінально протиправний умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_3 , перебуваючи в АДРЕСА_1 , діючи умисно, вступив у словесний конфлікт зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 . Достовірно знаючи, що остання є особою з інвалідністю, ОСОБА_3 ображав потерпілу нецензурними словами, вимагав залишити спільне місце проживання, чим вчинив психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої, погіршення її якості життя.

Крім цього, 31.03.2023 близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю проживання за вищевказаною адресою, діючи умисно, розпочав словесний конфлікт на побутовому рівнізі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , у ході якого ображав потерпілу нецензурними словами, чим вчинив психологічне насильство, що призвело до психологічних страждань потерпілої, погіршення її якості життя.

Продовжуючи злочинну діяльність, ОСОБА_3 01.04.2023 близько 14 год. 00 хв., реалізуючи кримінально протиправний умисел, спрямований на вчинення систематичного домашнього насильства, перебуваючи по місцю свого спільного проживання із співмешканкою ОСОБА_5 , в присутності її малолітнього сина, ображав потерпілу нецензурною лайкою, змусив її залишити будинок, замкнувши вхідні двері, чим вчинив відносно останньої психологічне насильство, що призвело до фізичних та психологічних страждань та погіршення її якості життя.

В подальшому, 02.04.2023 близько 14 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у будинку за вищевказаною адресою, вчинив відносно ОСОБА_5 психологічне насильство, а саме: ображав її нецензурною лайкою, виганяв потерпілу з будинку, у зв`язку з чим остання змушена була залишити житло, що призвело до фізичних та психологічних страждань потерпілої і погіршення її якості життя.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст. 126-1 КК України визнав повністю, зазначивши, що обставини та мотиви вчинення правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності. При цьому, надав покази про те, що між ним та його співмешканкою ОСОБА_5 виникали словесні конфлікти на побутовому рівні, в ході яких він ображав потерпілу нецензурними словами, вимагав залишити спільне місце проживання. З приводу вказаних конфліктів ОСОБА_6 зверталася до поліції, у зв`язку з чим він неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Обвинувачений зазначив, що саме 24.03.2023, 31.03.2023, 01.04.2023 та 02.04.2023 вчинив психологічне насильство щодо своєї співмешканки ОСОБА_5 , яка є особою з інвалідністю, а саме словесно ображав її нецензурними словами в присутності малолітнього сина та виганяв з будинку.

У скоєному розкаявся, запевнив, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Просив суворо не карати та не позбавляти його волі.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до судузаяву про проведення судового розгляду справи без її участі. Покази, надані на досудовому слідстві підтримує, просила призначити міру покарання обвинуваченому не пов`язану з позбавленням волі.

Оскільки, викладені в обвинувальному акті обставини вчиненого кримінального правопорушення, обвинувачений не оспорює, повністю їх визнав, тому, з урахуванням позиції обвинуваченого, потерпілої та думки прокурора, який вважав за недоцільне досліджувати докази, які ніким не оспорюються і повністю визнані обвинуваченим, суд розглянув справу згідно ч.3 ст. 349 КПК України. Фактичні обставини справи суд вважає встановленими та винність обвинуваченого доведеною. Враховуючи вищезазначене, суд визначив за недоцільне дослідження інших доказів відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються. До таких фактичних обставин відносяться дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, розмір заподіяної шкоди а також інші обставини, які визнані учасниками судового провадження та ними не оспорюються. Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При встановлених обставинах, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю та його дії слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України, як умисне, систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сіиейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Як передбачено ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які пом`якшують та обтяжують його.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Обставинаи, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення відносно особи з інвалідністю, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке, у відповідності до ч.4 ст.12 КК України, відносяться до нетяжкого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сукупності усіх обставин, що його характеризують, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого, який ніде не працює, по місцю проживання характеризується як особа, відносно якого скарг не надходило, повністю визнав свою винуватість у скоєному, а також враховуючи думку прокурора, потерпілої у справі, яка просить призначити йому несуворе покарання,та висновок досудової доповіді, згідно якої виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому за ст.126-1 КК України у виді громадських робіт, оскільки, на думку суду таке покарання буде достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання речових доказів суд вирішеє відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався та підстав для його застосування судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368,370,373 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 150 (сто п"ятдесят) годин громадських робіт.

Речові докази у кримінальному провадженні:

-DVD-R диск, на якому знаходяться аудіозаписи за 24.03.2023, 31.03.2023 та 02.04.2023- залишити при матеріалах кримінального прровадження.

На вирок суду може бути подано апеляцію до Рівненського Апеляційного суду протягом 30 діб з дня оголошення вироку через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_1