Справа № 333/3092/23
Провадження № 1-кс/333/1304/23
УХВАЛА

Іменем України

21 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000426 від 15 березня 2023 року та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта - середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 09 січня 2023 року Орджонікідзевським районним судом міста Запоріжжя, за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.75 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік.

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

21 квітня 2023 року до слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У клопотанні зазначено, що СУ ГУНП в Запорізькій областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000426 від 15 березня 2023 рокуза підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Короткий виклад фактичних обставин, суть і правова кваліфікація кримінального правопорушення

13 квітня 2023 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, з метою документування факту злочинної діяльності ОСОБА_5 , на його мобільний телефон з абонентським номером ПрАт «Київстар» НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_7 (особа зі зміненими анкетними даними, далі ОСОБА_7 ), який достовірно знаючи про те, що ОСОБА_5 займається незаконним збутом вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, надавши працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв у якому і прийняв участь як покупець, та в режимі голосової телефонії, використовуючи умовні терміни, домовився про замовлення на придбання боєприпасів до зброї обіг яких обмежено, при цьому отримавши вказівку від ОСОБА_5 , що для отримання боєприпасів йому необхідно прибути за адресою: АДРЕСА_3 , де вони зустрінуться.

Приблизно о 14 годині 30 хвилин того ж дня, ОСОБА_8 прибув до заздалегідь домовленого у телефонній розмові місця, до якого підійшов ОСОБА_5 , де контактним шляхом, з рук в руки передав ОСОБА_8 , який надав працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, у якості покупця, 83 (вісімдесят три) предмети зовні схожі на патрони, що згідно висновку експерта за результатам проведення судової експертизи дослідження зброї, за експертною спеціальністю «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» експертизи №СЕ-19/108-23/5468-БЛ від 20 квітня 2023 є:

- 81 (вісімдесят один) предмет, схожі на патрони є боєприпасами нарізної вогнепальної стрілецької зброї - бойовими проміжними патронами калібру 5,45х39 мм, промислового виробництва СРСР, що призначені для стрільби з автоматів конструкції Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів конструкції Калашникова (РПК-74, РПКС-74) та інше;

- 1 (один) предмет схожий на патрон, є боєприпасом нарізної вогнепальної стрілецької зброї - бойовим гвинтів очним патроном калібру 8х57 мм (8 mm Mauser) іноземного виробництва, що призначений для стрільби з гвинтівок та карабінів конструкції Маузера (G98 та K98k), самозарядних гвинтівок конструкції Вальтера (G-41 та G-43), гвинтівок та карабінів конструкції Маннліхера (М1895) та інше, за що від останнього отримав грошові кошти в сумі 500 (п`ятсот) гривень та таким чином, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, у період випробувального терміну, незаконно збув боєприпаси.

Крім того, 20 квітня 2023 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, з метою документування факту злочинної діяльності ОСОБА_5 , на його мобільний телефон з абонентським номером ПрАт «Київстар» НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_7 , який достовірно знаючи про те, що ОСОБА_5 займається незаконним збутом вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, надавши працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв у якому і прийняв участь як покупець, та в режимі голосової телефонії, використовуючи умовні терміни, домовився про замовлення на придбання вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та вибухових пристроїв обіг яких обмежено, при цьому отримавши вказівку від ОСОБА_5 , що для отримання боєприпасів йому необхідно прибути за адресою: АДРЕСА_3 , де вони зустрінуться.

Приблизно о 17 годині 30 хвилин того ж дня, ОСОБА_8 прибув до заздалегідь домовленого у телефонній розмові місця, до якого підійшов ОСОБА_5 , де контактним шляхом, з рук в руки передав ОСОБА_8 , який надав працівникам поліції добровільну згоду на участь у проведенні негласної слідчої (розшукової) дії - контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв, у якості покупця, предмет зовні схожий на автомат Калашникова, 2 (два) предмети зовні схожі на магазини, споряджені патронами по 30 (тридцять) штук в кожному (загальна кількість 60 штук), 1 (один) предмет зовні схожий на гранату іноземного виробництва, 59 (п`ятдесят дев`ять) предметів зовні схожих на патрони, за що від останнього отримав грошові кошти в сумі 41 000 (сорок одна тисяча) гривень та таким чином, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, у період випробувального терміну, незаконно збув вогнепальну зброю, боєприпаси до неї та вибухові пристрої.

Враховуючи викладене, дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, а саме як придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

21 квітня 2023 року, о 12годині 52 хвилини, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, даними встановленими з: протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_9 ; протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_10 ; протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_11 ; протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_7 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_7 впізнав особу, як ОСОБА_5 ; протоколу огляду від 13 квітня 2023 року; протоколу огляду особи та вручення грошових коштів від 13 квітня 2023 року; протоколу огляду від 13 квітня 2023 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколу обшуку від 20 квітня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_3 ; інших матеріалів кримінального провадження.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України., а саме ОСОБА_5 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання, а також враховуючи те, що кримінальне правопорушення вчинене в період випробувального терміну, ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду та незаконно перетнути державний кордон України; незаконно впливати на свідків та інших осіб у цьому ж кримінальному провадженні, що можуть бути причетні до вчинення вказаного злочину, з метою зміни їх показів в якості свідків; вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний раніше засуджений за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, перебуваючи на випробувальному терміні вчинив нове кримінальне правопорушення.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав. При обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, підозрюваний зобов`язується не відлучатися з постійного місця проживання, однак не перешкоджає здійсненню незаконного впливу на свідків та осіб, причетність яких до інкримінованого йому злочину підлягає перевірці. У зв`язку з цим обрання відносно нього вказаних запобіжних заходів неможливо; у випадку застосування запобіжного заходу до підозрюваного у вигляді застави, слід зазначити, що підозрюваний вчинив кілька епізодів злочинної діяльності з корисливих мотивів, що вказує на систематичний налагоджений канал по збуту вогнепальної зброї, боєприпасів до неї та вибухових пристроїв.

З огляду на це, відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України лише у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи те, що особи, які заслуговують на довіру та які могли би поручитися за підозрюваного відсутні, обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, згідно ст. 180 КПК України - неможливо.

Доводи сторін

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання, попросив його задовольнити. У своєму виступі він вказав на ключові аспекти клопотання, а саме на доведеність обґрунтованості підозри та ризики. Крім того, прокурор стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою для підозрюваного з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 проти задоволення вказаного клопотання заперечував, просив обрати його підзахисному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання, вказав що вину у вчиненому визнає частково. Просив обрати йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши прокурора, захисника, підозрюваного, перевіривши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, зазначеного у мотивації суду.

Мотивація суду.

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором, оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, повідомлення про підозру, а також долучено розпис ОСОБА_5 та його захисника щодо вручення останнім 21 квітня 2023 року о 12 годині 52 хвилини копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з додатками.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до конкретно визначених категорій осіб (ч. 2 ст. 183 КПК України). Зокрема, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Слідчий суддя оцінює матеріали клопотання та доводи сторін лише на предмет можливості застосування такого запобіжного заходу відповідно до формальних вимог статті 183 КПК України. Для цього, зокрема, необхідно встановити факт вручення підозри ОСОБА_5 та, відповідно, встановлення чи спростування факту набуття ним процесуального статусу підозрюваного.

Повідомлення про підозру

Особа набуває статусу підозрюваного у випадку 1) повідомлення їй про підозру або 2) якщо особа була затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення або 3) якщо щодо неї складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України). Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України). До повідомлення про підозру також висуваються вимоги щодо змісту, визначені ст. 277 КПК України. Оскільки підозрюваний є неповнолітньою особою, то у розумінні ч. 4 ст. 135 КПК України, повідомлення про підозру може бути вручено її батьку, матері, усиновлювачу або законному представнику.

21 квітня 2023 року відносно ОСОБА_5 було складено повідомлення про підозру, яке було вручено йому та його захиснику 21 квітня 2023 року о 12 годині 52 хвилин.

З урахуванням наданого слідчій судді тексту повідомлення про підозру, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлення про підозру було складено з дотриманням вимог, визначених статтею 277 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що ОСОБА_5 було належно повідомлено про підозру, а тому він має статус підозрюваного у цьому провадженні за ч. 1 ст. 263 КК України. Оскільки санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, відповідно, до ОСОБА_5 може бути застосовано або обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри

Сторона обвинувачення зазначає, що обґрунтованість підозри доведена доказами, зазначеними у клопотанні. Прокурор зазначає, що у клопотанні є докази, що вказують на наявність підстав для підозри ОСОБА_5 і що така підозра є обґрунтованою.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч. 2 ст. 177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві відсутнє чітке визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 2 ст. 8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчу суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя також звертає увагу на правову кваліфікацію кримінального правопорушення у підозрі. Так, ОСОБА_5 інкримінується придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_5 міг вчинити саме цей злочин). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час судового розгляду справи.

Звертаючись до матеріалів клопотання, слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів, а саме, даних, встановлених з: протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_9 ; протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_10 ; протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_11 ; протоколу допиту в якості свідка ОСОБА_7 ; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, згідно якого свідок ОСОБА_7 впізнав особу, як ОСОБА_5 ; протоколу огляду від 13 квітня 2023 року; протоколу огляду особи та вручення грошових коштів від 13 квітня 2023 року; протоколу огляду від 13 квітня 2023 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_13 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_14 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_15 ; протоколу обшуку від 20 квітня 2023 року, за адресою: АДРЕСА_3 ; інших матеріалів кримінального провадження.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя переконий, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України.

Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий

Ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду

Прокурор зазначає, що кримінальне правопорушення (злочин), яке інкримінується ОСОБА_5 відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, є тяжким, оскільки санкція статті передбачає покарання від трьох до семи років позбавлення волі.

Вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний, будучі обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення та покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим, може здійснити спроби переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду, викладеної у рішенні «В. проти Швейцарії» від 26.01.1993 року небезпеку переховування від правосуддя не можна вимірювати тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з урахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправдуванням для тримання під вартою. При цьому необхідно враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, його кошти, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні зв`язки».

Аналогічна позиція викладена у рішенні Європейського суду від 26.06.1991 року у справі «Летелье проти Франції», згідно якого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути виправданий очікуваним покаранням у вигляді позбавлення волі.

Крім цього, слідчий суддя враховує рішення Європейського суду від 01.06.2006 року у справі «Мамедова проти Росії», відповідно до якого необхідність тримання під вартою не можна оцінювати тільки виключно з абстрактної позиції, приймаючи до уваги тільки тяжкість злочину.

Слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий (п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України). Втім, для всебічної оцінки обставин справи, слідчий суддя аналізує доводи слідчого стосовно інших ризиків, про які згадано у клопотанні.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Слідчий суддя керується загальними засадами кримінального провадження, а саме принципами законності та верховенства права (пункти 1-2, частини 1 статті 7 КПК України). Слідчий суддя також зазначає, що судове рішення повинно бути обґрунтованим і вмотивованим (частина 1 статті 370 КПК України). Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до правил оцінки доказів (частина 3 статті 370 КПК України). Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, суд повинен виносити вмотивовані рішення (наприклад, Рішення Великої Палати у справі Moreira Ferreira проти Португалії (no. 2) від 11 липня 2007 року, Заява № 19867/12, параграф 84). Вмотивованість вимагає від суду чітко вказати на підстави тієї чи іншої аргументації.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчим суддею також враховується, що підозрюваний ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, віднесене до категорії тяжких злочинів та за яке відповідно до ч. 1 ст. 263 КК України, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до семи років; раніше судимий за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, перебуваючи на випробувальному терміні вчинив нове кримінальне правопорушення, а тому може вчинити дії щодо вчинення нового злочину.

Ризик впливу на свідків в кримінальному провадженні.

Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення здійснюється судом під час його розгляду по суті. За змістом ст.ст. 23, 95 КПК України показання свідків у кримінальному провадженні суд отримує усно безпосередньо у судовому засіданні і саме такими показаннями може обґрунтовувати свої висновки.

Оскільки судовий розгляд ще не розпочато, свідки підтверджують факт вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, то існує ризик незаконного впливу підозрюваного на свідків, який, на переконання слідчого судді, з урахуванням конкретних обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, є суттєвим.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні Фокс, Кемпбел і Хартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок про те, що дана особа могла вчинити злочин.

На підставі викладеного, а також з урахуванням ступеня порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до висновку, що обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою сприятиме запобіганню: переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду; вчиненню ним інших кримінальних правопорушень, незаконно впливати на свідків, а також забезпечить високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів громадян України.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого, погоджене прокурором, є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо визначення застави

Відповідно до ч. 2 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, та той факт, що кримінальне правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2023 рік» прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2023 року становить 2684 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 214 720 грн.

У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду,

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Згідно з ч. 8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Щодо клопотання сторони захисту про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, то суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні цього клопотання з тих підстав, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити не настання ризиків, заявлених прокурором.

Керуючись ст.ст. 131,132, 176-179, 181, 193-196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000426 від 15 березня 2023 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в ДП «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України до 20 червня 2023 року (включно).

Виконання ухвали доручити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі 168 160 (сто шістдесят вісім тисяч сто шістдесят) грн.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду,

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду,

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити підозрюваній особі наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали складено та оголошено 24 квітня 2023 року.

Слідчий суддя

Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1