Справа № 145/476/23
Провадження №1-кп/145/123/2023
ВИРОК

Іменем України

"16" червня 2023 р. смт. Тиврів

Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000003 від 05.01.2023р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , з середньою освітою, перебуваючого в цивільному шлюбі, працюючого працівником благоустрою в КП "Гніваньводопостач", раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в м. Гнівань Вінницького району Вінницької області, розуміючи, що Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, відповідно до Закону України №2212-ІХ від 21.04.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб, відповідно до Закону України №2263-ІХ від 22.05.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб, відповідно до Закону України №2500-ІХ від 15.08.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб, відповідно до Закону України №2738-ІХ від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, через відчинені ворота, зайшов на територію зони відпочинку ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетону», що розташована за адресою: вул. Промислова, 33, в м. Гнівань Вінницького району Вінницької області, з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки).

З метою реалізації своїх злочинних дій, ОСОБА_4 , пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до будівлі, яка розташована на даній території, та діючи таємно, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом демонтажу, а саме обрізання монтажної піни, зняв та у подальшому викрав чотири металопластикові вікна, які були встановлені на даній будівлі. З викраденим майном ОСОБА_4 з місця злочину зник та розпорядився ним на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 236-239/23-21 від 26.01.2023 загальна ринкова вартість досліджуваних металопластикових вікон з урахуванням зносу, станом на 03.12.2022 складає 18911,94 грн.

Отже, своїми злочинними діями ОСОБА_4 завдав ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетону» матеріального збитку на суму 18 911,94 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненому визнав повністю та підтвердив викладене в обвинувальному акті, щиро розкаюється у вчиненому.

Представник потерпілого ОСОБА_5 також підтвердив викладене в обвинувальному акті, пояснив, що шкода підприємству не відшкодована, викрадені вікна знаходяться на зберіганні у відідленні поліції. Будь-яких претензій до обвинуваченого не мають.

Обмежившись в судовому засіданні за згодою учасників судового провадження в порядку ст.349 КПК України показами обвинуваченого, який повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо вищевказаних фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, і вважає доведеним пред`явлене обвинувачення, а тому, суд, при дослідженні доказів, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_4 , представника потерпілого та дослідженням письмових матеріалів даного провадження.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду зміст цих обставин, з`ясував, чи немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив учасникам розгляду, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викрадені чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що згідно ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття.

Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

За приписами ст.50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Загальні засади призначення покарання, визначені ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Відповідно до досудової доповіді від 30.05.2023р., складеної Вінницьким районним відділом №2 ФДУ "Центр пробації" у Вінницькій області ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченому оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Отже, призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що згідно ст.12 КК України є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, проживає в цивільному шлюбі,з його слів має дев`ятимісячну дитину, офіційно працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, думку представника потерпілого, враховуючи досудову доповідь від 30.05.2023р., суд приходить до висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, звільнивши ОСОБА_4 на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку та покладенням передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Забобжний захід до обвинуваченого не застосовувався та підстав для його застосування немає.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню покласти на обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Долю речових доказів по справі вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395, 532 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальниого правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України засудженого звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шести) місяців іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи в розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 16 копійок.

Арешт накладений ухвалою Тиврівського районного суду Вінницької області від 11.01.2023 року - скасувати.

Речові докази по справі після набрання вироком законної сили: чотири металопластикові вікна, розмірами 1,54 х 1,29 м, 2,13 х 1,28 м , 1,48 х 1,45 м, 1,54 х 1,45 м, в рамах білого кольору, що належать ПрАТ «Гніванський завод спецзалізобетон», які зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений сторонами виключно з підстав, передбачених ч.2 ст.394 КПК України до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_7