Березівський районний суд Одеської області
15.06.2023
Справа № 494/742/23
Провадження № 1-кп/494/98/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Березівка Одеської області кримінальне провадження № 0000069 щодо обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець с. Волошине Лугинського району Житомирської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

в скоєні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КК України);

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що під час дії на території України воєнного стану, який оголошено Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, що затверджений Законом України від 21.04.2022 №2119-ІХ, продовжено Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, що затверджений Законом України від 21.04.2022 №22212-ІХ, продовжено Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, що затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, що затверджений Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, продовжено Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, що затверджений Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, продовжено Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, що затверджений Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX, ОСОБА_4 02.02.2023 приблизно о 11:07 год., більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, перебував у приміщенні магазину «Єва», що належить ТОВ «РУШ» (код ) за адресою: вул. Грушевського, 2-А у м. Березівка Одеської області, та помітив на полиці для продажу товару, що знаходиться ліворуч від входу до магазину, упакування з 4 картриджами для гоління виробника «Gillette Fusion5» та у останнього виник умисел на таємне викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 під час перебування у вказаному приміщенні магазину «Єва», діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та викрити його злочинні дії ніхто не може, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу, взяв з полиці для продажу товару упакування з 4 картриджами для гоління виробника «Gillette Fusion5» вартістю 552,66 грн. без ПДВ та помістив його до внутрішньої кишені своєї куртки. У продовження своїх протиправних дій, ОСОБА_4 у касовій зоні магазину за упакування з 4 картриджами для гоління виробника «Gillette Fusion5» не розрахувався та покинув приміщення магазину, тим самим таємно викрав вищевказане майно, що належить ТОВ «РУШ».У подальшому ОСОБА_4 з місце скоєння злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, чим завдав ТОВ «РУШ» матеріальну шкоду на суму 552,66 гривень.

Окрім того, досудовим розслідуванням встановлено, що під час під час дії на території України воєнного стану, який оголошено Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, що затверджений Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, що затверджений Законом України від 21.04.2022 №2119-ІХ, продовжено Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, що затверджений Законом України від 21.04.2022 №22212-ІХ, продовжено Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, що затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, що затверджений Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ, продовжено Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, що затверджений Законом України від 16.11.2022 № 2738-ІХ, продовжено Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023, що затверджений Законом України від 07.02.2023 № 2915-IX ОСОБА_4 24.03.2023 приблизно о 10:41 год., більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи у приміщенні магазину «Єва», що належить ТОВ «РУШ» () за адресою: вул. Грушевського, 2-А у м. Березівка Одеської області, та помітив на полиці для продажу товару, що знаходиться ліворуч від входу до магазину, упакування з 2 картриджами для гоління виробника «Gillette Fusion5» та у останнього повторно виник умисел на таємне викрадення вказаного майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 під час перебування у вказаному приміщенні магазину «Єва», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та викрити його злочинні дії ніхто не може, усвідомлюючи незаконний характер своїх дій, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу, взяв з полиці для продажу товару упакування з 2 картриджами для гоління виробника «Gillette Fusion5» вартістю 332,17 грн. без ПДВ та помістив його до внутрішньої кишені своєї куртки. У продовження своїх протиправних дій ОСОБА_4 у касовій зоні магазину за упакування з 2 картриджами для гоління виробника «Gillette Fusion5» не розрахувався та покинув приміщення магазину, тим самим таємно викрав вищевказане майно, що належить ТОВ «РУШ».У подальшому ОСОБА_4 з місце скоєння злочину залишив, розпорядившись викраденим майном на свій власний розсуд, чим завдав ТОВ «РУШ», матеріальну шкоду на суму 332,17 гривень. На розгляд суду досудовим слідством винесено обвинувачення ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України.

Судом встановлено, що з урахуванням обвинувачення, внесеного на розгляд суду, вказаними умисними діями ОСОБА_4 скоїв таємні викрадення чужого майна (крадіжку), вчинені в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочини, передбачені частиною четвертою статті 185 КК України та ч.4 ст.185 КК України.

Представник потерпілого в судове засіданні 15.06.2023 року не з`явилася. Про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Суд, виконуючи вимоги ст.325 КПК України, заслухав думку учасників судового провадження щодо проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду, та можливість за його відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілого з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

Відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінально-процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями (далі КПК України), з урахуванням того, що усі сторони просили суд про однаковий порядок дослідження доказів, що полягав у дослідженні пояснень обвинуваченого та письмових характеризуючих доказів, наданих суду та за відсутності заперечень сторін, з урахуванням розуміння сторін обставин справи, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам правові наслідки таких їх дій про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити вирок в апеляційному порядку з підстав не встановлення обставин, доказів про які суду сторони не надали, суд задовольнив вказані клопотання і встановив порядок дослідження доказів, про який просили сторони.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Будучи допитаним під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчинені кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та надав суду пояснення про те, яким чином ним було скоєно кримінальні правопорушення, що він щиро розкаюється у вчинені злочинів та просив суд призначити найменш суворе покарання.

Відповідно до статті 65 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на наркологічному та психіатричному обліку, одружений , має стійкі соціальні зв`язки.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить визнання вини та щире каяття.

На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким обвинувачений скористався.

Обставини, які обтяжують обвинуваченій покарання згідно статті 67 КК України не встановлено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 у вироку суд обговорює питання призначення покарання. Так, державний обвинувач просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за частиною четвертою статті 185 КК України та частиною четвертою статті 185 КК України у виді позбавлення волі строком по 5 років, на підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки із покладанням обов`язків передбачених статтею 76 КК України. Обвинувачений просив призначити найменш суворе покарання та вказав, в подальшому житті не буде вчиняти таких дій.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Злочини вчинені обвинуваченим є дійсно суспільно небезпечним, оскільки посягає на право власності особи. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила злочин. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним злочинів, позицію державного обвинувача та самого обвинуваченого, відшкодування збитків потерпілому, суд доходить висновку, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, а тому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті обвинувачення, із застосуванням ст.70 КК України та ст.ст.75,76 КК України, з випробуванням з встановленням іспитового строку та покладенням відповідно нього обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності та інтересів потерпілого.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати на експерта відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Суд також вважає, що речові докази по кримінальному провадженню №0000069, а саме: упакування з 4 картриджами для гоління виробника «Gillette Fusion5» - необхідно залишити потерпілому по приналежності;

Речові докази по кримінальному провадженню №0000069, а саме: флеш носій micro-SD 32 GBта компакт-диск, на якому знаходяться відеозаписи із камер відеоспостереження магазину «ЄВА», що розташований по вул. Грушевського 2А м. Березівка Одеська область залишити у матеріалах кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України, ч. 4 ст. 185 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною четвертою статті 185 КК України та частиною четвертою статті 185 КК України призначивши покарання:

- за ч. 4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Витрати на експерта відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обирались.

Суд також вважає, що речові докази по кримінальному провадженню №0000069, а саме: упакування з 4 картриджами для гоління виробника «Gillette Fusion5» - необхідно залишити потерпілому по приналежності;

Речові докази по кримінальному провадженню №0000069, а саме: флеш носій micro-SD 32 GBта компакт-диск, на якому знаходяться відеозаписи із камер відеоспостереження магазину «ЄВА», що розташований по вул. Грушевського 2А м. Березівка Одеська область залишити у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подачі апеляції - з моменту винесення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1