Справа № 362/3321/21
Провадження № 1-кп/362/249/23
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

25.07.2023 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції), ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (у режимі відеоконференції),

розглянувши під час відкритого судового засідання у м. Василькові Київської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 по об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002053 від 19.12.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України, та внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000431 від 11.06.2021 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

У провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області перебуває вказане об`єднане кримінальне провадження.

До суду надійшли клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтоване тим, що продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування та продовження цього виду запобіжного заходу на стадії досудового розслідування та його обрання у підготовчому судовому засіданні, які неодноразово продовжувались. Зокрема, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, вчинених у складі озброєної банди, які відповідно до статті 12 КК України відносяться до особливо тяжких, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років. Вважає, що обвинувачені можуть переховуватись від суду зважаючи на тяжкість покарання, яке передбачене санкціями статей, за які обвинувачуються, можуть незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому кримінальному проваджені, оскільки достовірно володіють їхніми анкетними даними, а ці особи судом не допитувалися, можуть вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки зазначені вище злочини вчиняли з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлені клопотання з підстав, наведених у них.

Представник потерпілих ОСОБА_14 і ОСОБА_15 - адвокат ОСОБА_16 , представник потерпілих ОСОБА_17 і ОСОБА_18 - адвокат ОСОБА_19 та представник потерпілих ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_25 , ОСОБА_26 - адвокат ОСОБА_27 у судове засідання не з`явились, подали до суду заяви, за якими простять проводити судове засідання без їх участі.

У судовому засіданні сторона захисту просила суд відмовити у задоволенні цих клопотань прокурора і змінити обвинуваченим запобіжний захід на більш м`який, звернувши увагу суду, що обвинувачені тривалий час перебувають під вартою, судом у же досліджено значну частину письмових доказів, які надані прокурором, і жодний з цих доказів не доводить провину обвинувачених.

Зокрема, ОСОБА_8 з-поміж іншого пояснив суду, що немає жодного доказу вчинення ним цих злочинів, бо справа є сфабрикованою. Не має наміру вчиняти ніяких кримінальних правопорушень, бо не вчиняв тих, у яких його звинувачують. Також звернув увагу суду, що особливо в умовах воєнного стану немає можливості переховуватися від суду, усі особи підпадають більш ретельним перевіркам.

Захисник ОСОБА_8 - ОСОБА_11 підтримав позицію свого підзахисного. Додав, що ризики, наведені прокурором у клопотанні, є абстрактними і надуманими.

ОСОБА_5 серед іншого зазначив, що протягом трьох років дублюється одне те саме клопотання прокурора, а він тим часом перебуває під вартою без жодного доказу його винуватості у вчиненні злочинів, його дочка уже три роки святкує свій день народження без присутності батька, відки та потерпілі є «примарними», до суду останні жодного разу не прибували.

Захисник ОСОБА_5 - ОСОБА_10 наголосив, що всупереч положенням КПК України прокурор вкотре не додає до клопотання матеріалів, яким його обґрунтовує. Натомість наведені прокурором ризики не підтверджуються жодними доказами.

ОСОБА_7 вказав суду, що прокурор мотивує своє клопотання надуманими ризиками, які не підтверджуються жодними доказами.

Його захисник - ОСОБА_13 заперечив проти такого клопотання прокурора і вказав, що застосування найсуворішого виду запобіжного заходу повинне бути аргументоване прокурором, натомість прокурор вкотре не наводить жодних доказів існування заявлених ризиків.

ОСОБА_6 заперечив проти клопотання прокурора і наголосив, що тривалий час перебуває під вартою, прокурор нічим не обґрунтовує ризики.

Захисник ОСОБА_6 - ОСОБА_12 заперечила проти клопотання прокурора і просила суд врахувати, що у її підзахисного є малолітня дитина, яка залишилася без батьківського піклування, зараз проживає з батьками ОСОБА_6 . Також вважає клопотання прокурора необґрунтованим.

ОСОБА_4 та його захисник - ОСОБА_9 також заперечили проти задоволення цього клопотання. Захисник серед іншого вказав, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати підставою для задоволення клопотання прокурора.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання сторони обвинувачення, суд встановив таке.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 13.07.2021 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у підготовчому судовому засіданні обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якого неодноразово продовжувалась, що було неодноразово предметом розгляду у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою суд враховує зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України та п. «c» ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод міра запобіжного заходу у вигляді взяття під варту обирається підозрюваному, обвинуваченому судом при наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню ним правопорушення чи його втечі після його вчинення, що вказана особа може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати провадженню іншим чином, а також вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовж

З приводу наявності обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченими вищезазначених кримінальних правопорушень суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, зокрема п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, з даних клопотань прокурора видно, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289, ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у організації та участі в озброєній банді з метою нападу на окремих осіб, а також у вчинюваних нею нападах; нападах з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи яка зазнала нападу (розбій), поєднаний з проникненням у житло, вчинений організованою групою; напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений особою, яка раніше вчинила розбій та бандитизм, поєднаний з проникненням у житло, вчинений організованою групою; незаконному заволодінні транспортним засобом вчиненому організованою групою, поєднаному з погрозами застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого; придбані та бойових припасів без передбачено законом дозволу.

Щодо наявності передбачених ст. 177 КПК України ризиків.

Згідно з положеннями ст. ст. 177, 178 КПК України та практикою Європейського суду з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Разом з тим відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні відповідно до статті 12 КК України трьох особливо тяжких злочинів (ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 289 КК України), за два з яких законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років, та одного тяжкого злочину (ч. 1 ст. 263 КК України).

Також суд зауважує на наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень, або продовження злочинної діяльності оскільки органом досудового розслідування ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні цих злочинів з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, у суду відсутні відомості щодо офіційного працевлаштування обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Також суд вважає, що наявний і ризик переховування від суду.

Крім того, у судовому засіданні судом встановлено, що обвинувачені не визнають обставини, викладені у обвинувальному акті, а тому, відповідно, мають свою версію розвитку подій щодо інкримінованих обвинувачень.

З цих підстав, на думку суду, існує беззаперечне існування ризику щодо незаконного впливу на потерпілих і свідків у цьому кримінальному провадженні, серед яких є малолітні діти, які мають бути допитаними безпосередньо у судовому засіданні на відповідній стадії судового провадження.

Суд констатує, що зараз розгляд цього об`єднаного кримінального провадження перебуває на стадії вивчення судом письмових документів, які долучено судом за клопотанням прокурора. До їх дослідження у порядку ст. 357 КПК України суд перейшов водночас судом досліджено лише декілька томів з 12 заявлених прокурором. При цьому ні потерпілі, ні свідки до суду для їх допиту ще не викликалися, оскільки їх допит буде відбуватися після вивчення письмових документів відповідно до встановленого судом порядку дослідження доказів.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що не відпали підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою на стадії підготовчого судового розгляду, дія якого продовжувалась.

Таким чином, при вирішенні питання про обрання обвинуваченим запобіжних заходів суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, наявність малолітніх потерпілого та свідка у даному кримінальному провадженні, зважаючи на той факт, що обвинувачені не визнають обставини, що викладені у обвинувальному акті.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що на даний час застосування до обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 одного із більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання вказаних ризиків.

При цьому суд не виключає, що у обвинувачених наявні сталі соціальні зв`язки, однак це не може виступати безперечним гарантом їхньої належної поведінки.

При вирішенні даного клопотання суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості (п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Надаючи оцінку доводам, які наведені прокурором у клопотанні, враховуючи пояснення сторін кримінального провадження, оцінюючи відомості про особу кожного обвинуваченого, встановлені у судовому засіданні, суд погоджується зі стороною обвинувачення щодо існування вищезазначених ризиків та їх незмінності.

Суд при цьому враховує, що понять ризиків, як і видів доказів, якими вони можуть підтверджуватися, національне законодавство України не містить. Однак, беручи до уваги прецедентну практику Європейського суду з прав людини, ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. При цьому такі дані, на думку суду, повинні свідчити про можливість існування певних підозр щодо таких ризиків, тобто вірогідності настання наслідків, запобіжниками яких вони є. А отже, розглядаючи клопотання, судом наведено ті фактичні дані, які, на його думку, є доказами в розумінні положень частини 1 статті 177 КПК України.

На думку суду, саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного статтею 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу й особам обвинувачених, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної їх процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

За таких обставин, суд вважає клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обґрунтованим.

Поряд з цим, суд вважає за можливе визначити заставу як альтернативу запобіжному заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з огляду на стадію судового розгляду, тривалість часу перебування обвинувачених під вартою, а також обов`язок суду зі сплином часу додатково оцінювати ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії,передбачені ч. 1ст. 177 КПК України.

Так, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК (абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК). Розмір застави щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК). У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК).

Визначаючи обвинуваченим розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, характер та обставини вчинених кримінальних правопорушень, майновий стан обвинувачених, та доходить до висновку про визначення застави у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На думку суду, такий розмір застави буде співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, які зазначені вище, є справедливим і здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а у разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, виконання ними процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, в обсязі, визначеному судом.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-183, 193-194, 197, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 22 вересня 2023 року включно.

Обрати як альтернативу даному запобіжному заходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1342000 (один мільйон триста сорок дві тисячі) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, які мають статус потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Ізоляторі тимчасового тримання № 1 ГУНП в Київській області строком на 60 днів - до 22 вересня 2023 року включно.

Обрати як альтернативу даному запобіжному заходу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1342000 (один мільйон триста сорок дві тисячі) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, які мають статус потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 22 вересня 2023 року включно.

Обрати як альтернативу даному запобіжному заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1342000 (один мільйон триста сорок дві тисячі) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, які мають статус потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів - до 22 вересня 2023 року включно.

Обрати як альтернативу даному запобіжному заходу ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , заставу у розмірі 500 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1342000 (один мільйон триста сорок дві тисячі) гривень, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, які мають статус потерпілого та свідка у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1