ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1583/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/203/23 Доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю - секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Тернополі апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001360 від 11 вересня 2019 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Тернопіль, українку, громадянку України, зареєстровану в АДРЕСА_1 , із середньою освітою, незаміжню, непрацюючу, має на утриманні одну неповнолітню дитину, раніше судимуї:

- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 06.07.2010 за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки;

- вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20.12.2017 за ч.1 ст.307, ч.4 ст.321 КК України із застосуванням ст.70 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням на строк 2 роки (ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 11.02.2020 засуджена ОСОБА_7 звільнена від покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку),

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України та призначено їй за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_7 визначено рахувати з моменту її затримання, тобто з 16 год. 47 хв. 11.09.2022, зарахувавши в строк відбування покарання строк її попереднього ув`язнення відповідно до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченої ОСОБА_7 у виді тримання під вартою продовжено до набрання вироком законної сили, але не довше 26.06.2023.

Вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Як визнав суд, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі у, ОСОБА_7 , яка будучи раніше судимою за вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, при невстановлених слідством обставинах, місці та часі, ОСОБА_7 , в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, незаконно придбала 31 (тридцять один) згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «ізолента» жовтого кольору, 20 (двадцять) згортків обмотаних клейкою стрічкою типу «ізолента» чорного кольору та 5 (п`ять) згортків обмотаних клейкою стрічкою типу «ізолента» білого кольору, в яких містилися прозорі безбарвні полімерні пакетики на «зіп» застібку із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), загальною масою 18,45205 грама, які остання зберігала при собі з метою збуту.

Надалі, 11.09.2022 близько 14 год. 04 хв. працівником Управління стратегічних розслідувань в Тернопільській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на території кооперативу «Текстильник», що за адресою: вул. Спортивна, 5, м. Тернопіль, було виявлено ОСОБА_7 , яка у цей момент незаконно зберігала при собі з метою подальшого збуту згортки із кристалоподібною речовиною білого кольору.

В подальшому, 11.09.2022 близько 16 год. 17 хв. під час проведення огляду місця події на території кооперативу «Текстильник», що за адресою: вул. Спортивна, 5, м. Тернопіль, працівниками поліції у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено добровільно видані нею 31 (тридцять) згорток обмотаний клейкою стрічкою типу «ізолента» жовтого кольору, 20 (двадцять) згортків обмотаних клейкою стрічкою типу «ізолента» чорного кольору та 5 (п`ять) згортків обмотаних клейкою стрічкою типу «ізолента» білого кольору, в яких містилися прозорі безбарвні полімерні пакетики на «зіп» застібку із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), які ОСОБА_7 зберігала при собі з метою збуту на території м. Тернополя за допомогою так званих «закладок», загальною масою 18,45205 грама, що відповідно до Таблиці №2 Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, затвердженою Наказом МОЗ № 188 від 01.08.2000, є особливо великими розмірами.

Згідно з ст.ст.2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 та Списку №2 Таблиці № 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, PVP (1-фелін-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

За таких обставин ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України - тобто, у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчиненому особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, за змістом якої вважає вирок місцевого суду незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що висновками суду першої інстанції, в частині кваліфікації дій обвинуваченої ОСОБА_7 є хибними, оскільки суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України характеризується прямим умислом і метою збуту, а допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 повідомляла, що наркотичні речовини, виявлені у неї, вони придбала та зберігала виключно для власних потреб, так як є наркозалежною особою і у неї не було мети їх подальшого збуту.

Вважає, що під час досудового розслідування даного кримінального провадження стороною обвинувачення не було зібрано належних та допустимих доказів того, що обвинувачена ОСОБА_7 придбала та зберігала вилучені у неї наркотичні речовини саме з метою збуту.

Звертає увагу, що жодних письмових доказів, які б підтверджували факти збуту наркотичних речовин ОСОБА_7 суду надано не було.

На переконання апелянта, суд першої інстанції не дав належної оцінки показанням допитаних свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 а також поясненням обвинуваченої ОСОБА_7 щодо походження переписки з продавцем наркотичних засобів у месенджері "Телеграм" у телефоні, який вона придбала за декілька днів до затримання.

Зазначає, що з показань обвинуваченої, які, на думку апелянта, стороною обвинувачення не спростовані, ОСОБА_7 скористалася уже наявною у телефоні перепискою для придбання наркотичних засобів для власного споживання.

Стверджує, що стороною обвинувачення не було зібрано належних та достатніх доказів придбання та зберігання саме з метою збуту ОСОБА_7 наркотичних засобів, вилучених у неї 11 вересня 2022 року, тому вона не може бути притягнута до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.307 КК України.

Вважає, що місцевий суд ухвалив вирок щодо ОСОБА_7 , опираючись на висновки про наявність у останньої мети збуту особливо небезпечних психотропних речовин після їх придбання, які не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, у зв`язку з чим до ОСОБА_7 неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

Просить скасувати вирок Тернопільського міськрайонного суду від 28 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Обвинувачена ОСОБА_7 направила до суду доповнення до апеляційної скарги, за змістом якого зазначає, що вирок суду є незаконним та необґрунтованим.

Вважає, що суд не дав належної оцінки усім доказам по справі, які досліджувалися в судовому засіданні, а також взяв до уваги висновки експертиз, які були проведені з порушенням її права на захист.

Окремо звертає увагу, що суд не повинен був брати до уваги показання свідка ОСОБА_9 , який є співробітником поліції.

Просить скасувати вирок суду першої інстанції та постановити новий.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду; обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі; прокурора, який вирок суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим і тому просить залишити його без зміни та відмовити у задоволені апеляційної скарги; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, частково провівши судове слідство, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Зі змісту ст. 370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та умотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно із положеннями ст.94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримані.

Судом правильно встановлені фактичні обставини кримінального провадження та зроблено обґрунтований висновок про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та ретельно перевірених судом доказах.

Покладені в основу вироку докази повністю викривають обвинувачену ОСОБА_7 у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчинене особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, а твердження сторони захисту про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вини обвинуваченої у вчиненні вказаного кримінального правопорушення були предметом детальної перевірки судом першої інстанції.

Обґрунтовуючи свої висновки щодо доведеності вини обвинуваченої ОСОБА_7 , суд у вироку належним чином проаналізував показання допитаних в судовому засіданні обвинуваченої та свідків, а також протоколи слідчих процесуальних дій і висновки проведених у справі експертиз, які, у своїй сукупності, доводять винність обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Зокрема, відповідно до протоколу огляду місця події від 11.09.2022 року з долученим до нього носієм інформації «microSD, 16 GB, goodram», який досліджувався судом першої та апеляційної інстанції, встановлено, що слідчим СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 в присутності понятих ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , за участю спеціаліста ОСОБА_13 , старшого оперуповноваженого в ОВС УСР в Тернопільській області Шлапака та ОСОБА_7 , було оглянуто територію гаражного кооперативу «Текстильник» по вул. Спортивна, 5 у м. Тернопіль, зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення та виявлено і вилучено у ОСОБА_7 : 1 згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу «ізолента» жовтого кольору, всередині якого знаходиться полімерний пакет на застібку із невідомою кристалоподібною речовиною білого кольору, який упаковано у спец-упакування №KIV2118176; 30 згортків, обмотані клейкою стрічкою типу «ізолента» жовтого кольору із невідомою кристалоподібною речовиною, які упаковано у спец-упакування №KIV2118175; 1 згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу «ізолента» чорного кольору, всередині якого знаходиться полімерний пакет із невідомою кристалоподібною речовиною білого кольору, який упаковано у спец-упакування №KIV2118174; 19 згортків, обмотані клейкою стрічкою типу «ізолента» чорного кольору із невідомою кристалоподібною речовиною білого кольору, які упаковано у спец-упакування №KIV2118019; 1 згорток, обмотаний клейкою стрічкою типу «ізолента» білого кольору, всередині якого знаходиться полімерний пакет із невідомою кристалоподібною речовиною білого кольору, який упаковано у спец-упакування №KIV2118020; 4 згортки, обмотані клейкою стрічкою типу «ізолента» білого кольору із невідомою кристалоподібною речовиною білого кольору, які упаковано у спец-упакування №KIV2118021; мобільний телефон торговельної марки «Samsung» чорного кольору, який упаковано у спец-упакування №KIV2118023; упакування обмотане клейкою стрічкою типу «ізолента» жовтого кольору, яке поміщено у спец-упакування №KIV2118022. (т.1 а. п.56-60)

Як слідує із змісту протоколу огляду місця події, усі згортки із невідомою кристалоподібною речовиною знаходились в сумці у ОСОБА_7 і остання повідомила працівників поліції, що у цих згортках наркотичні речовини, а саме - солі, які вона знайшла у лісосмузі.

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 підтвердили свою участь у проведенні огляду місця події в якості понятих та засвідчили, що у ОСОБА_7 було вилучено велику кількість згортків з невідомим їм вмістом і що жодного психологічного чи фізичного тиску зі сторони працівників поліції на затриману не здійснювалось.

Свідок ОСОБА_9 допитувався місцевим судом як працівник поліції, який 11.09.2022 року в обідню пору на території кооперативу "Текстильник" виявив ОСОБА_7 , яка поводила себе підозріло і при спілкуванні з ним повідомила, що має при собі заборонені речі, після чого він викликав слідчо-оперативну групу.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції не дав належної оцінки показанням допитаних свідків, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки мотиви такої оцінки стороною захисту зводяться до того, що свідки зазначили, що ОСОБА_7 не повідомляла працівників поліції про те, що зберігала виявлену у неї речовину саме з метою збуту.

Апеляційний суд звертає увагу, що наведені стороною захисту показання свідків ніким із учасників провадження не заперечуються, а висновок суду про наявність у обвинуваченої ОСОБА_7 наміру на збут вилучених у неї психотропних речовин, базується на інших доказах, які в у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують правильність інкримінованого їй складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України. Показаннями допитаних місцевим судом свідків підтверджується законність проведеного огляду місця події, відповідність проведеної слідчої дії вимогам Кримінального процесуального законодавства та належність і допустимість протоколу вказаної слідчої дії як доказу.

Проведеними у кримінальному провадженні експертизами № СЕ-19/120-22/8689-НЗПРАП від 12.09.2022 р., № СЕ-19/120-22/8789-НЗПРАП від 05.12..2022 р., № СЕ-19/120-22/8797-НЗПРАП від 09.12.2022 р., № СЕ-19/120-22/8799-НЗПРАП від 16.12.2022 р., № СЕ-19/120-22/8798-НЗПРАП від 16.12.2022 р., № СЕ-19/120-22/8795-НЗПРАП від 16.12.2022 р., № СЕ-19/120-22/9302-НЗПРАП від 16.12.2022 р. підтверджено, що порошкоподібна речовина білого кольору, яка була вилучена під час огляду місця події 11.09.2022 р. містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відносить до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено. (т.1 а. п.97-101, 108-115, 122-129, 136-143, 150-156, 163-169, 176-181)

Твердження обвинуваченої ОСОБА_7 про порушення її права на захист при проведенні вказаних експертиз, колегія судді вважає безпідставним та необґрунтованими, оскільки обвинувачена не навела жодних аргументованих доводів щодо порушення її прав, визначених ст.42 КПК України, при призначенні та проведенні наведених вище експертних досліджень.

Предметом дослідження суду першої та апеляційної інстанцій був також протокол огляду від 12.09.2022 р. - 18.09.2022 р., відповідно до якого старший оперуповноважений УСР в Тернопільській області ДСР НП України ОСОБА_14 провів огляд вилученого у ОСОБА_7 мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A6», в месенджері "Telegram" якого створено профілі під назвою " ОСОБА_7 " та " ОСОБА_7 ", в яких виявлено переписку з невідомою особою, яка розпочинається 20.07.2022 року і зі змісту якої встановлено, що невідома особа надсилала ОСОБА_7 фотографії із місцем розташування так званого «ІНФОРМАЦІЯ_2» із наркотичними засобами та психотропними речовинами, а ОСОБА_7 в свою чергу забирала вказані «ІНФОРМАЦІЯ_2» здійснювала розкладання так званих «закладок» із наркотичними засобами та психотропними речовинами на території м. Тернополя, після чого, відправляла фотографії із розташуванням так званих «закладок» невідомій особі, на профілі якої зображено валізу коричневого кольору. (т.2 а. п.2-256)

Характер та зміст зазначеної переписки підтверджує, що ОСОБА_7 регулярно обмінювалася текстовими повідомленнями та фотознімками локацій з особою, яка займалась збутом психотропних речовин.

Як правильно зазначив суд першої інстанції, така переписка велась у завуальованій формі і за її змістом ОСОБА_7 неодноразово надсилала особі, з якою проводила перепсику, фотознімки локацій із координатами та позначками, а також номери банківських карт з проханням перевести на них грошові кошти в якості оплати. (т.2 а. п.15, 20, 50, 78, 79, 111, 211, 253)

Зокрема, 22.07.2022 року між ОСОБА_7 направила повідомлення наступного змісту: "Ти міг би мені Авансом кинути на карту 400 грн. дуже треба?". Надалі на направлене їй повідомлення: "С остальними кладами что?" ОСОБА_7 відповідає: "Счас пойду поставлю".

Також, 23.07.2022 року ОСОБА_7 отримала повідомлення: "Сколько тебе дать штук чтоби ти сегодня точно сделал? А вечером соль будет", після чого відповіла: "15 шт. Зроблю і в мене просьба кинь з моїх зароблених ще сьогодні 500 гр більше просити так не буду", на що отримала відповідь: "Ок, давай карту. Но пожалуйста, те 15 штук сегодня нужно будет сделать. Чтоби я вечером либо завтра утром видал мк с солью", після чого ОСОБА_7 відповідає: "НОМЕР_1. Ок. Зроблю".

Також, 01 серпня 2022 року ОСОБА_7 отримала повідомлення: "То в итоге 45 кладов положила", на що відповіла "Да".

Подібного змісту переписка знаходиться і в інших повідомленнях, якими обмінювалась ОСОБА_7 із своїм абонентом, що було дослідженням суду першої та апеляційної інстанції.

Аналізуючи вказаний доказ, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що переписка у месенджері "Telegram", яка була виявлена під час огляду вилученого у ОСОБА_7 при огляді місця події телефону, свідчить про наявність у обвинуваченої умислу на збут особливо небезпечних психотропних засобів, які у неї були виявлені та вилучені 11.09.2022 року.

Як встановив суд першої інстанції із відеозапису огляду місця події, ОСОБА_7 не заперечувала факту приналежності їй вилученого у неї мобільного телефону; добровільно розблокувала його; повідомила його номер та без будь-якого тиску чи примусу зі сторони працівників поліції надала іншу необхідну інформацію.

Тому, твердження апелянта про те, що виявлена у вилученому в ОСОБА_7 мобільному телефоні переписка у месенджері "Telegram" їй не належить, так як вказаний телефон вона придбала вживаним з уже наявною перепискою, колегія суддів вважає непереконливими, оскільки, як і в суді першої інстанції, жодних доказів таких доводів стороною обвинувачення не надано і обвинуваченою не повідомлено деталей, які б давали можливість перевірити факт придбання нею вказаного телефону.

Окрім того, на противагу доводам сторони захисту про використання ОСОБА_7 уже наявної у телефоні переписки, колегія суддів звертає увагу, що перписка щодо придбання і збуту психотропних речовин велась із створеного профілю під назвою " ОСОБА_7 " та " ОСОБА_7 " з 20 липня 2022 року, що підтверджує використання обвинуваченою ОСОБА_7 вказаної переписки для збуту психотропних речовин.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду щодо спрямованості умислу обвинуваченої ОСОБА_7 на збут виявлених у неї психотропних засобів, який базується також на приписах статті 91 КПК України, за змістом якої, мотив та мета вчинення кримінального є одними з обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні шляхом збирання, перевірки та оцінки доказів.

Тому, виходячи із змісту ч.3 ст. 307 КК України, суб`єктивна сторона якої характеризується умислом на збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів у особливо великих розмірах, про такий умисел може свідчити як відповідна домовленість із особою, яка придбала ці засоби та речовини, так і їх великий чи особливо великий розмір, спосіб упакування та фасування.

Як встановлено судом першої інстанції, у ОСОБА_7 було виявлено та вилучено 56 фасованих згортків, у яких знаходилась речовина, що містить PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), який відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, загальною масою 18,45205 грама, що є особливо великим розміром.

При цьому, такі речовини були розфасовані у полімерні пакети приблизно однакової ваги і упаковані у спосіб, що здатний полегшити їх збут, а саме - у невеличкі полімерні згортки, а їх кількість та загальна вага об`єктивно перевищує потреби однієї людини у власному вживанні, навіть попри те, що ОСОБА_7 є наркозалежною особою і перебуває на обліку і лікаря нарколога, на що також звертає увагу сторона захисту в апеляційній скарзі.

Тому, доводи апелянта про те, що стороною обвинувачення не було зібрано належних та достатніх доказів придбання та зберігання саме з метою збуту ОСОБА_7 наркотичних засобів, вилучених у неї 11 вересня 2022 року, суд апеляційної інстанції вважає неспроможними.

Колегія суддів також звертає увагу, що ОСОБА_7 раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, в тому числі і за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 та ч.4 ст.321 КК України за незаконний збут наркотичних засобів та односильних лікарських засобів, що характеризує обвинувачену як особу, схильну до інкримінованих їй у даному кримінальному провадженні дій.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що досліджені судом першої інстанції докази, у своїй сукупності, свідчать про те, що місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у незаконному придбанні,зберіганні з метою збуту особливо небезпечних речовин в особливо великих розмірах, вчинене особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 308-310, 312, 314, 315, 317 цього Кодексу.

Підстав для сумніву в правильності оцінки зібраних досудовим слідством та досліджених судом першої інстанції доказів щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, в колегії суддів немає. Обґрунтованих доводів з цього приводу не наведено як в апеляційній скарзі, так і безпосередньо під час перегляду вироку в апеляційному порядку.

Вирок суду є обґрунтованим і законним. Будь-яких передбачених ст.409 КПК України підстав до його скасування, про що ставить питання апелянт, не виявлено при перевірці справи в апеляційному порядку, а тому в задоволенні апеляційної скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 слід відмовити.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 квітня 2023 року відносно ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Головуючий

Судді